337 



smal, uppåt jemnt afsmaluande, slemmig, torr hvitaktig eller 

 hvitgul, i toppen snöhvit; lamellerna först kornblå eller ljus- 

 violetta, sedan lerfärgade, slutl. kanelbruna. 



Bok- och barrskog., h. o. d. 8. Finl; Skand. 



Hatten köttig, tunn, först kullrig, sedan platt, trubbig, slutl. n. 

 nedtryckt, slemmig, torr fintrådig eller silkesluden, 6 — 9 cm. bred; 

 foten fylld eller upptill ihålig, vid basen utsvälld till en liten knöl, 

 torr slät, glatt, elastisk, glänsande, 6 — 12 cm. lång, 6 — 10 mm. tjock; 

 lamellerna fastväxta, äldre urnupna, med en liten tand nedlöpande, 

 teml. glesa, plana, i eggen småsågade eller ofta krusiga och bleka, 

 4 — 7 mm. breda. 



Var. luteoviscosus Kärst. 



Hatten och foten fullkomligt glatta, belagda med gult 

 slem, torra glänsande; köttet hvitgult; lamellerna blekare 

 och mera tättsittande. 



Gräsbev. strand., r. Skand. 



69. C. subglutinosus Karst. 



Hatten gul eller gulaktig, ofta öfvergående i brand- 

 gult; foten flockullig, med gula, slemmiga hyllebälten; la- 

 mellerna i början blågrå eller blåaktiga. 



Barrskog., r. 8—10 Finl. (Mustiala). 



Hatten köttig, kullrig, äldre utplattad, slät, glatt, n. slemmig, 

 6 — 7 cm. bred; foten tät, uppåt afsmalnande, hvit, 8 — 12 cm. långj 

 lamellerna fastväxta, tättsittande, n. småsågade; sporerna n. elliptiska, 

 10 — 13 mmm. långa, 6 — 8 mmm. tjocka. På foten straxt nedanom 

 lamellerna förekommer ofta en smal, klart blå ring. 



70. G. Riederi (Weinm.) Fr. Quel. Grevillea, 1. 104, f. 1. 

 Hatten pucklig, slemmig, oföränderligt ockragul; foten 



öfverdragen af ett ljusviolett silkesludd samt besatt med 

 brandgula fibriller. 



Barrskog., r. 8. Ryssl. (S:t Petersburg). 



22 



