339 



slemmets försvinnande gulblek, med brun anstrykning eller 

 slutl. hvitgrå; foten ihålig, m. mjuk. 



Mosslupna äng., lund., skog., r. 9. Finl. (Mustiala); 

 Skand. 



Hatten köttig, tunn^ kullrig, äldre platt, n. pncklig, slät, glatt, 

 med hygrofaut kött, omkr. 5 cm. bred; foten uppåt jemnt afsraal- 

 nande, i toppen bar, 5 — 8 cm. lång, 7 — 9 mm. tjock; lamellerna 

 urnupna, n. glesa, breda, mörkt kanel- eller rostbruna, 7 mm. breda; 

 sporerna 8 mmm. långa, 6 mmm. tjocka. 



74. C. vibratilis Fr. Quel. Grevillea, t. 108, f. 3. 

 Hatten höggul, stötande mer eller mindre i brandgult, 



torr guldgul eller gulaktig, glänsande; foten m. mjuk, kägellikt 

 afsmalnande eller bukig, snöhvit; smaken lik den af galla. 

 Skog., h. o. d. 8—11. Ryssl; Finl.; Skand. 



Hatten köttig, i omkretsen tunn, kullrig, äldre platt, trubbig 

 eller med upphöjd midt, slät, glatt, m. slemmig, hygrofan, stundom 

 urbleknande, 3 — 4 cm. bred; foten fylld, spröd, ofta med en af hyl- 

 let bildad slemgördel, stundom jemntjock och flerböjd, 3 — 5 cm. lång. 

 lamellerna afrundade eller urnupna och med en tand nedlöpande, tätt 

 sittande, tunna, först bleka, sedan blekt ockragula, slutl. kanelbruna. 

 Köttet blekt, af icke obehaglig lukt, men ganska bittert. Till yttre 

 utseende snarlik C. armeniacus och C. causticus. 



75. C. pluvius Fr. Batsch. f. 150. 



Hatten brandgul, med brungrå anstrykning, torr ockra- 

 gult sämskfärgad; foten spenslig, mjuk, n. jemntjock, hvitblek. 

 Barrskog., företrädesv. berg. granskog., r. Skand. 



Hatten n. köttig, först n. klotrund, sedan kullrig, n. pucklig, 

 glatt, yngre öfverdragen af ett fint, hvitt silkesludd, i fuktig väder- 

 lek, n. klibbig, genomskinligt strimmig och glänsande, hygrofan, 2 — 3 

 cm. bred; foten fylld, äldre ihålig, slät, bar eller fläcktals silkeshårig, 

 otydligt klibbig, än kort, än långdragen (ända till 9 cm.); slöjan tunn, 

 fritrådig, n. slemmig, snart försvinnande, hvit, lamellerna nedlö- 



