340 



pande, lossnande, bukiga, tättsittande, gul- eller hvitaktiga, äldre 

 ockragula. 



*** Hatten köttig, torr, icke hygrofan; huden upplöst i 

 ludd, fjäll eller inväxta trådar; foten vanl. vid basen knöl- 

 likt uppsvälld, torr, köttig; hyllet enkelt. — Inoloma Fr. 



f Lamellerna i början hvita eller bleka. 



76. C. opimus Fr. 



Hatten torr, öfverallt beklädd med ett tilltryckt, sämsk- 

 färgadt ludd; foten kort och tjock, hård, blek. 



Skogstrakt., r. Skand. (Mellersta Sverge). 



Hatten ganska tjock och hård, kullrig, äldre platt, m. trubbig, 

 olikforraig, bugtbräddad, slutl. sprickig, med inrullad kant och hvit- 

 aktigt kött, 9 — 12 cm. bred; foten tät, af hyllets lemningar hvittrå- 

 dig, vid basen afsmalnandc, n. vigglik, 3 — 6 cm. lång och tjock; la- 

 mellerna urnupna, n. tättsittande, hvitaktiga, äldre lerfärgade, ra. sma- 

 lare än hattens kött. Oformlig. 



Var. flavobrunneus Fr. 



Hatten glatt, slutl. sprickig; lamellerna m. breda. 



Skogstrakt., r. Skand. 



Hatten vågböjd, i kanten tunn, mörkbrun, med brandgul skift- 

 ning; foten nedåt afsmalnande, fintrådigt strimmig, omkr. 4 cm. lång, 

 3 cm. tjock. 



77. C. argutus Fr. 



Hatten silkesluden eller fintrågig, ockragal eller n. 1 er- 

 färgad; foten nedtill bukig eller uppsvälld till en äggrund 

 knöl, nedanom hvilken den förlänges till en hvass och spet- 

 sig rot, hvit, äldre gulaktig. 



Löfskog., lund., r. 10. Skand. (Upsala). 



Hatten köttig, kompakt, i början kägellik, derpå kullrig, slutl. 

 utplattad och trubbig, ofta bugtbräddad, stundom småfjällig, äldre n. 

 glatt, sprickfull och glanslös, 9 — 12 cm. bred; köttet m. hårdt och 



