350 



100. c. phrygianus Fr. 



Hatten honungsgul, tätt fullsatt med tjocka, styfva, en- 

 kla, svarta hår; foten öfverallt nätådrig af lösa, svarta trå- 

 dar. Luktar som rättika. 



Bokskog., på fukt. st. r. Skand. 



Hatten köttig, kullrig, trubbig, 6 — 9 cm. bred; foteu nedtill 

 uppsvälld, af hattens färg, men ljusare, i toppen hvitaktig; lamellerna 

 afrnndade, teml. tättsittande, srautsgula, 4 — 7 mm. breda. Nära 

 beslägtad med föreg., med habitua n. af /trm, mellea. 



101. C. arenatus (Pers.) Fr. Bcll. t. 586. Huss. 

 I, t. 72. 



Hatten grynig af små, flockulliga fjäll, grått brungul, 

 stötande mer eller mindre i kafiPebrunt; foten brunfjällig, i 

 toppen blek; lamellerna först gulaktiga, sedan kanelbruna. 



Blandskog., r, Skand. 



Hatten köttig, kullrig, i början med livälfd midt, yngre stun- 

 dom med olivgrön anstrykning, omkr. 3 cm. bred; foten från en klubblik 

 bas afsmalnande, ända till midten tätt omsluten af det fjälliga, väf- 

 lika hyllet; lamellerna urnupna, n. tättsittande, bukiga. Skiljes svår- 

 ligen från en del urblekta former af C. pholideus. — C. psammo- 

 cephalus BuLL. 



102. C. penicillatus Fr. 



Hatten brun, torr stötande n. i brandgult, öfverdragen 

 med ett tätt, inväxt, mörkare, fjälligt ludd; foten spenslig, 

 n. helt och hållet beklädd med tilltryckta, rost- eller kaffe- 

 bruna fjäll, jemntjock. 



Barrskog., r. Skand. (Upland). 



Hatten n. köttig, tunn, kullrig, pucklig, torr, regelbunden, omkr. 

 3 cm. bred; foten fylld, spröd, af hattens färg, men ljusare, i top- 

 pen silkesluden och blekare, 5 — 9 cm. lång, 5 — 7 mm. tjock; la- 

 mellerna fastväxta, lossnande, teml. tätt sittande, bukiga, plana, m. 

 dunkelt bruna, i eggen ljusare, 7 mm. breda. 



