366 



satt med små, fina, ljusgrå fibriller och fjäll; foten i toppen 

 violett, fintrådig; allmänna hyllet omgifvande foten ända till 

 midten som en hvit, strumplik slida. 



Skog., synnerligen bokskog. 7 — 10. Ryssl. (S:t Peters- 

 burg); Skand. (Södra Sverge). 



Hatten köttig, tunn, först kullrig, med nedböjd kant, sedan 

 platt, trubbig, äldre n. glatt, fläckig, söndersprucken och genombor- 

 rad med små punkter, 9 — 12 cm. bred; foten tät, grof, i början 

 kort samt nedtill löklikt utsvälld, sedan långdragen och n. jemntjock, 

 med tydlig, utstående, hvit, n. qvarsittande ring, fintrådig eller flock- 

 ullig, upptill violetthvit, vid basen hvitluden, 10 — 17 cm. lång, 

 1,5 — 3 cm. tjock; lamellerna n. fastväxta, afrundade, glesa, tjocka, 

 ganska breda (7 — 14 mm.), violetta, snart purpurrödt umbrabruna, 

 slutl. mörkt kanelbruna. 



141. G. impennis Fr. 



Hatten köttig, kullrig, m. trubbig, styf, äldre glatt, först 

 urabrabrun, sedan lergul eller tegelröd, urbleknande; foten 

 blek, i toppen n. violett. 



Barrskog., r. Skand. (Mellersta Sverge). 



Hatten yngre kring kanten silkesludeu, med blekt kött, 6 — 12 

 cm. bred; foten tät, kort, valsformig, stundom nedtill n. utsvälld, 

 upptill försedd med en ofullkomligt utbildad, hvit ring, 6 cm. lång, 1,5 

 cm. tjock; lamellerna fastväxta, äldre urnupna, glesa, tjocka, i början 

 intensivt violetta, sedan n. purpurröda, slutl. matt kanelbruna. 



* C. lucorum Fr. 



Hatten i fuktig väderlek tegelfärgad, med stark drag- 

 ning i mörkbrunt; lamellerna kanelbruna, i början skiftande 

 n. i blekrödt och violett. 



Lund., r. 9, 10. Skand. 



Hatten slät, med hårdt, mörkt, torrt isabellfärgadt kött, 4 — 6 

 cm. bred; foten fast, klubblik, tätt fintrådig, enfärgadt, blekaktig, 6 

 cm. lång, 1,5 cm. tjock; lamellerna urnupna, n. glesa, omkr. 7 

 mm. breda. 



