367 



142. C. plumiger Fr. Quel. Grevillea, t. 112, f. 1. 



Hatten med bred, hög, trubbig puckel, brunaktig, stö- 

 tande n. i olivgrönt, torr lergult sämskfärgad, tätt fullsatt 

 med spärrade eller tilltryckta, fjaderlikt luddiga, hvita fjäll; 

 foten af hyllets lemningar flockuUig och fjällig, blekaktig. 



Bergig, barrskog., på fukt. st. r. Finl.; Skand. (Femsjö). 



Hatten köttig, tunn, först kägellik, sedan klocklik, slutl. i kan- 

 ten söndersprucken och klnfven, torr, hygrofan, urbleknande, 9 cm. 

 bred ; foten tät, nedtill klubblikt uppsvälld, med n. otydlig, hvit ring, 

 9 — 12 cm. lång; lamellerna fastväxta, n. tättsittande, breda, först 

 violetta, sedan kanelbruua. 



143. C. scutulatus Fr. Qlel. Grevillea, t. 112, f. 2. 

 Hatten trubbig, umbrabrun, skiftande i purpurrödt, eller 



gulaktigt sotbrun, torr lergul, slutl. på ytan söndersprucken 

 i små fjäll ; foten med löklikt utsvälld bas, utanpå och inuti 

 mörkt violett, slutl. brunaktig. 



Skog.', helst bokskog., r. 8, 9. Skand. (Södra Sverge). 



Hatten köttig, tunn, äldre utbredd, klocklikt hemisferisk, stun- 

 dom gropig, i förstone omkring kanten hvittrådig eller silkesluden, 

 derpå bar, 6 cm. bred; foten tät, i toppen stundom ihålig, styf, vals- 

 formig, vid basen hvitluden, n. rotlikt förlängd, vanl. upptill försedd 

 med en enkel, oegentlig, hvit ring och hvita trådar, stundom bar, 

 6 — 18 cm. lång, 4 — 12 mm. tjock; hyllet hvitt, stundom bildande 

 omkring foten flere, mer eller mindre tydliga ringar; lamellerna fast- 

 växta, sällan urnupua, mer eller mindre glesa, först violetta, sedan 

 purpurröda, slutl. kanelbruna, 7 mm. breda. Köttet tunnt, violett, 

 starkt luktande af rättika. 



144. C. evernlus Fr. 



Hatten kastaniebrun, skiftande n. i purpurrödt, torr 

 ljusgrå eller lergul, urbleknande, slutl. söndersliten i flikar 

 och trådar; foten valsformig, mjuk, violett, urbleknande. 



Barrskog., äfven i bokskog., på fukt. st. a. 7—10. 

 Ryssl; Finl; Skand. 



