370 



big, glatt, jämte foten i torr väderlek gul eller ockragul; 



lamellerna teml. glesa, gula, slutl. brandgult kanelbruna. 



Barrskog., h. o. d. 7—11. RyssL; Finl.; Skand. 



Hatten köttig, först kullrig, sedan platt, slät, torr inskuren, 

 sprickig och småfjällig, hygrofan, 6 — 12 cm. bred; foten köttig, tät, 

 fast, jämntjock, vid basen än afsmalnande, än n. utsvälld, öfverdra- 

 gen med ett Ijusgult, fjälligt ludd samt upptill stundom försedd med 

 en oegentlig, flockös ring, 6 — 14 cm. lång, 1 — 1,5 cm. tjock; lamel- 

 lerna fastväxta, sällan urnupna. 



148. C. helvolus Fr. Boll. t. 531, f. 1. 



Hatten kanel- eller rostbrun, stötande i brandgult, torr 

 grått brungul; foten fintrådig; hyllet omslutande foten ned- 

 till som en strumplik slida samt upptill bildande en oegent- 

 lig, af rostbrunt begränsad ring. 



Skog. r. 9. Finl. (Runsala); Skand. 



Hatten n. köttig, kullrig, med in- och nedböjd kant, slutl. platt, 

 trubbig, stundom med trubbig, lätt försvinnande puckel, glatt, hygro- 

 fan, äldre sprickig, slät, 3 — 6 cm. bred; köttet blekt, stötande i 

 brandgult; foten fylld, fast, vid basen afsraalnande, utanpå och inuti 

 rostbrunaktig, 6 — 12 cm. lång, 6 mm. — 3 cm. tjock; lamellerna ur- 

 nupna, glesa, tjocka, glanslösa, brandgula, slutl. mörkt kanelbruna, 9 

 mm. breda. 



149. C. hinnuleus Fr. Sow. t. 173. Quel. Grevillea 

 t. 113, f. 1. 



Hatten i början blekt brandgul, sedan stötande i ka- 

 nelbrunt, urbleknande, i torr väderlek gul- eller brandgulak- 

 tig; foten nedåt afsmalnande eller jemntjock; hyllet hvitt, 

 omgifvande foten som en tunn, slät, jemn, sidenhårig, vanl. 

 upptill af ett blekt ringformigt bälte begränsad strump- 

 ik sl-da. 



Skog., lund. 9. Finl. (Runsala, Mustiala); Skand. 



Hatten köttigt hinnaktig, först kägel- eller klockformig, sedan 



