377 



kaffebruD, urbleknande, torr grått brungul eller sämsktar- 

 gad; foten beklädd med fjälligt ludd, i toppen violett. 

 Skog., a. 7—10. RyssL; Finl.; Skand. 



Hatten n. köttig, i början kägellik, spetsig, sedan utbredd, sbitl. 

 nedtryckt, med vanl. spetsig puckel, besatt med fina, ljusgrå trådar, 

 slutl. bar, med likafärgadt kött, 1 — 3 cm. bred; foten fylld, fler- 

 böjd, n. vågig, vanl. jemntjock, smal, blekaktig, helt och hållet eller 

 endast i toppen violett, med 6 — 12 cm. lång, 3 — 5 mm. tjock; hyl- 

 let tätt, bildande en oegentlig, mer eller mindre fullkomligt ut- 

 bildad, hvit ring omkring foten; lamellerna fastväxta, teml. glesa, 

 breda, i början mörkt purpurfärgade eller umbrabruua, med violett 

 anstrykning, slutl. kanelbruna, i eggen hvitaktiga; sporerna elliptiska, 

 9 — 10 mmm. långa, 5 mmm tjocka. En af de mångformigaste inom 

 slägtet. 



163. C. flabellus Fr. 



Hatten olivbrun, urbleknande, torr säraskfärgad, tätt 

 besatt med lösa, fina, ljusgrå fjäll eller trådar; lamellerna 

 jemnbreda, i början mörkt olivfärgade, sedan kanel- eller 

 rostbruna; lukten stark. 



Bokskog., fukt. lund., r. 9, 10. Skand. 



Hatten n. hinnaktig, först kägellik, sedan utbredd, med spetsig 

 eller trubbig, lätt försvinnande puckel, slutl. sprickad och sargad, 2 — 3 

 cm bred; foten fylld, äldre ihålig, jemntjock, beklädd med ett hvitt, 

 fjälligt ludd, blek, i toppen vanl. stötande i violett, 6 — 1 2 cm. lång, 

 2 — 5 mm. tjock; hyllet hvitt, bildande en oegentlig, mer eller mindre 

 väl utvecklad ring omkring foten; lamellerna fastväxta, tättsittande, 

 smala, genom tvärådror förenade. Luktar n. som rättika. 



C. Foten och hatten brandgula eller rostbruna. 



164. C. psammocephalus Fr. Bull. t. 531, f. 2. 

 Helt och hållet, äfven inuti, kanelbrun, med dragning 



i brandgult; hatten först kullrig, sedan utbredd, småtjällig 

 och klimjölig; hyllet sammanhängande, fjälligt, slidlikt om- 

 slutande fotens nedre del. 



