382 



Skog., synnerlig, barrskog., a. 7 — 11. Ryssl.; Finl.; 

 Skand. 



Hatten n. köttig, styf, först kuUrig eller n. klocklik, sedan ut- 

 plattad, med bred och trubbig puckel, slät, glatt, i kanten stundom 

 fiustrimmig, 6 — 12 cm. bred; foten fylld, inuti mjuk, utvändigt n. 

 broskartad, vanl. 6 — 9 cm. lång och 1 — 2 cm. tjock; lamellerna fast- 

 växta, tättsittande, teral. breda, först bleka, sedan kanelbruna, med 

 brandgul anstrykning, glänsande. Köttet n. likafärgadt, klyfbart. 



Var. falsarius Fr. 

 Hatten gulaktig, torr hvit. 



174. G. damascenus Fr. Krombh. t, 71, f. 20—23. 

 Hatten kastanie- eller kanelbrun, torr lergul och vanl. 



på ytan söndersprucken uti grynlika fjäll; foten tät, fast, 

 valsformig, elastisk, hvitaktig. 



Gräsbev. st., r. 9, 10. Finl. (Mustiala); Skand. (Små- 

 land, Stockholm). 



Hatten köttig, i omkretsen tunn, fast, kuUrig, äldre platt, krets- 

 formig, trubbig eller med m. trubbig puckel, slät, n. glatt, omkr. 9 

 cm. bred; foten jemntjock eller nedåt n. tilltjocknande, ofta flerböjd 

 och hoptryckt, fintrådig, omkr. 9 cm. lång, 1—2 cm. tjock; slöjan 

 snart försvinnande, hvit; lamellerna fastväxta, n. tättsittande, tunna, 

 glanslösa, sinsemellan fria, kanelbruna; sporerna elliptiska, 8 — 13 

 mmm. långa, 4 — 7 mram. tjocka. Tufvig. Smaken kärf. 



175. C. privignus Fr. 



Hatten blekbrun, glatt, men öfverdragen med ett ytterst 

 fint, tilltryckt, hvitt, silfverglänsande silkesludd, torr blekt 

 sämskfärgad. 



Berg. barrskog., på fukt. st. r. 8, 9. Ryssl.; Finl. 

 (Tyrvis); Skand. 



Hatten köttig, tunn, kullrig, äldre platt, stundom uppåtböjd 

 och vågig, med trubbig puckel, slät, torr, m. hygrofan, omkr. 6 cm. 

 bred; foten fylld, äldre ihålig, spröd, än afsmalnande uppåt, än jeran- 



