383 



tjock, ofta skrufvriden, blek, silfverglänsande, fläcktals silkesluden, 

 omkr. 9 cm. lång och 7 mm. tjock; lamellerna fastväxta, n. tättsit- 

 tande, teml. breda, först vattenfärgadt, sedan matt kanelbruna, i eg- 

 gen sågade och hvita. M. spröd; n. luktande. Fotens topp skiftar 

 stundom i violett, lamellerna i förstone i köttrödt. 



176. C. duracinus Fr. Quel. Grevillea, t. 115, f. 1. 

 Hatten blekt lergul, torr sämskfargad och glanslös, med 



i början skarpt nedböjd, silkesluden kant; foten med lätt af- 

 skiljd, tjock, broskartad, bård hud, glatt, oregelbunden, rot- 

 likt förlängd, hvit. 



Skog., r. Skand. (Småland, Halland). 



Hatten köttig, tunn, med hård, styf, spröd hud, först kuUrig, 

 sedan platt, med bred, trubbig puckel och en egendomlig, åslik upp- 

 höjning längs kanten, glatt, 6 — 7 cm. bred; foten tät, vanl. vid ba- 

 sen päronlikt utsvälld, med tappforraig rot, blekhvit, omkr. 9 cm. 

 lång, 1 — 2 cm. tjock; slöjan föga märkbar, bildande endast omkring 

 hattens kant ett hvitt, smalt silkeshårigt bälte; lamellerna fastväxta, 

 teml. tättsittande, tunna, vattenfärgadt kanelbruna, 4 — 7 mm. breda. 



177. C. candelaris Fr. 



Hatten grått brungul, torr brandgul och glansk, med 

 nedböjd och af hyllets lemningar fint hvitluden kant; foten 

 i ytan styf, n. broskartad, gul- eller blekaktigt hvit. 



Barrskog., bland mossa och gräs, r. Skand. (Stock- 

 holm, Upsala). 



Hatten n. köttig, först kägellik, sedan klockformig, omkr. 3 cm. 

 hög och bred, slutl. utbredd, n. trubbig, 6 cm. bred, slät, glatt, glans- 

 lös; foten tät, fast, inuti mjuk och tågig, nedtill förlängd till en tapp- 

 formig rot, omärkligt fintrådig, 6 — 9 cm. lång, 8 — 10 mm. tjock; 

 hyllet otydligt; lamellerna fastväxta, i början uppstigande och med 

 en tand nedlöpande, jemnbreda, äldre n. bukiga, teml. glesa, brand- 

 gult kanelbruna, i eggen hvitaktiga. Köttet icke klyfbart, med 

 svag lukt. 



