387 



nande; laraellerna fastväxta, slutl. afrundade. Köttet smutsgrått, i fo- 

 tens topp skiftande i violett. Skild från C suhferruginetAS genom fär- 

 gen och storleken. 



186. C. cypriacus Fr. Kalchbr. t. 21, f. 2. 



Hatten kanelbrun, vanl. med ljusviolett anstrykning, torr 

 blekt brandgul; foten i förstone i toppen stötande i violett, 

 sedan likafärgad med hatten, tradigt striramig. 



Lund., r. 9, 10. Skand. (Upsala). 



Hatten hinnaktig, i midteu u. köttig, yngre klockformig, med 

 ned- och inböjd, vågig kant, sedan kullrig, slutl. utbredd, trubbig eller 

 med upphöjd disk, glatt, slät, 3 — 6 era. bred; foten fylld, äldre ihå- 

 lig, mjuk, jemntjock, tilltryckt fintrådig, 6 — 12 cm. lång, 5 — 10 mm. 

 tjock; slöjan otydlig; laraellerna urnupna, tättsittande, uppstigande, 

 tunna, i början otydligt gredelina, snart blekt kanelbruna, 4 — 7 

 mm. breda. 



* C. laetior Karst. 



Hatten kanelbrun, med dragning i brandgult, torr grått 

 brungul; foten n. violett, nedtill hvitaktig; lamellerna fast- 

 växta, kanelbruna. 



Barrskog., r. 9. Finl. (Mustiala). 



Hatten n. hinuaktig, hemisferisk, stundom n. pucklig, glatt, med 

 tunn, strimmig, n. fintrådig kant, omkr. 4 cm. bred; foten först fylld, 

 sedan ihålig, jemntjock, n. fintrådigt strimmig, omkr. 10 cm. lång 

 och 7 mm. tjock; lamellerna n. tättsittande, omkr. 6 mmm breda; 

 sporerna elliptiska, 7 — 9 mmm. långa, 4 — 6 mmm. tjocka. 



187. C. plumbosus Fr. 



Hatten först svartaktig, med dragning i blygrått eller 

 brunt, sedan mörkt kanelbrun, urbleknande, torr lergul, om- 

 kring kanten sidenglänsande; foten violett eller gredelin, äl- 

 dre blekhvit. 



Kärr, fukt. st., r. Skand. (Småland, Westergöt bland etc). 



