389 



eller rödbrunaktig, med mörkare disk, knapt hygrofaii ; foten 

 tät, helt och hållet ljust gredelin, äldre blekhvit. 



Gräsbev. st. i trädgård., r. 8, 9. Finl. (Mustiala). 



Hatten köttig, först kullrig, trubbig, sedan plattad, n. pucklig, 

 i omkretsen fint hvitgråhiddig, äldre bar, ofta med kring kanten sit- 

 tande hvitaktiga fjäll, torr mörkare, omkr. 5 cm. bred; foten jemn- 

 tjock, ofta krökt och hoptryckt, med ljusviolett, äldre hvitaktigt 

 ludd och otydlig ring, omkr. 11 cm. lång, 1 — 3 cm. tjock; lamel- 

 lerna fastväxta, urnupna, teml. glesa, slutl. blekt kanelbruna, med 

 rödbruna fläckar, i eggen hvitaktiga och smånaggade; sporerna n. ellip- 

 tiska, 8 — 9 mram. långa, 5 ramm. tjocka. Växer i täta flockar 

 eller tufvor. 



C. Foten och hyllet (vanl. otydligt) gula eller rödbruna. 



190. C. balaustinus Fr. 



Rödbrun; hatten fint strecktecknad, rostbrun, stötande 

 i rödt eller rödbrunt, torr blekt brandgul eller n. lergul och 

 glänsande; lamellerna rödbruna. 



Bokskog , r. Skand. (Södra Sverge). 



Hatten n. köttig, kullrig, äldre platt, trubbig, fuktig, glatt, omkr. 

 9 cm. bred; foten fylld, tät, kägellikt afsmalnande, ofta krökt, fast, 

 fintrådig, yngre blek, rödbrunstrimraig, äldre helt och hållet, äfven 

 inuti, rostbrun, 6 — 9 cm. lång, 1 — 2 cm. tjock; lamellerna fastväxta, 

 baktill n. breda, n. tättsittande, helbräddade, rödbruna eller rostbrun- 

 aktigt röda. 



191. C. Colus Fr. 



Hatten mörkt rödbrun, torr blekare, n. lergul och n. 

 glänsande; foten fintrådigt strimmig; myceliet eld- eller n. 

 blodrödt. 



Barrskog., r. Skand. (Upsala). 



Hatten n. köttig, först klocklik, sedan kullrig, trubbig eller med 

 en trubbig puckel, 3 — 6 cm. bred; foten tät, uppåt jeraut afsmalnande, 

 styf, rät, bar, tågig, klyfbar, af hattens färg, men blekare, stundom 

 rotlikt förlängd, J2 cm. lång, nedtill 7 — 10, i toppen 4 — 5 mm. 



