397 



c. Foten gulaktig eller blekaktig. 



210. C. detonsus Fr. 



Hatten rent gulaktig eller lergul, torr sämskfärgad eller 

 grått brungul och fint silkesluden; foten blekaktig, stötande i 

 gult; lamellerna i början rent gulaktiga eller blekt saffrans- 

 gula äldre lergult kanelbruna. 



Barrskog., bland mossa (Polytrichum), r. 9. Ryssl. 

 (S:t Petersburg); Finl. (Mustiala); Skand. (Småland). 



Hatten n. hinnaktig, först kägellik, sedan ntbredd, med en spetsig, 

 försvinnande puckel, först silkesluden, sedan glatt, i fuktig väderlek 

 ända till midten strimmig, 3 — 7 em. bred; köttet tunnt, hvitaktigt; 

 foten fylld, äldre pipig, uppåt afsmalnande eller jemntjock, mjuk, 

 glatt, 6 — 9 era. lång, 3 — 6 mm. tjock; lamellerna fastväxta, bukiga, 

 tunna, n. glesa, helbräddade, sinsemellan fria. Spröd, blekt gulaktig; 

 för öfrigt af samma form och storlek som C. decipiens. 



211. C. saniosus Fr. 



Hatten kanelbrun, stötande i brandgult, torr blekt 



brandgul och n. glänsande; foten gulaktig, af hyllets lem- 

 ningar gultrådig. 



Gräsbev. st., h. o. d. 9—10. Finl.; Skand. 



Hatten n. köttig, kägel- eller klookformig, äldre utbredd, med 

 en spetsig eller trubbig puckel, slät (utan strimmor), glatt, stundom 

 upplöst till trådar, föga hygrofan, med lika färgadt kött, 1 — 2 cm. 

 bred; foten fylld, jemntjock, krökt eller flerböjd, 4 — 8 cm. lång, 

 5 — 7 mm. tjock; slöjan ljusgul; lamellerna fastväxta, n. tättsittande, 

 bukiga, helbräddade, först blekt, sedan rent kanelbruna; sporerna man- 

 delformiga, 8 — 12 mmm. långa, 5 — 6 mmra. tjocka. 



Var. tenuior Karst. 



Hatten tunnare; foten längre, flerböjd, vid basen gul- 

 aktigt vinröd. 



Skog., r. Skand. 



212. G. obtusus Fr. 



Hatten till midten strimmig, i början rostbrun, stötande 



