405 



** Hatten beklädd med en fastväxt, i väta fuktig eller 

 slipprig, glatt hinna; slöjan vanl. vidhängande hattens kant; 

 sporerna rostfärgade. Tufvade, på ved växande arter. 



9. FL fusa (Batsch.) Fr. Batsch., f. 189. 



Hatten kompakt, n. lergiil; foten fintrådigt strimmig, blek. 



Trädstubb, och jord, m. r. Skand. 



Hatten köttig, först kullrig, sedan platt, trubbig, slät, glatt, n. 

 klibbig, med fast, blekt eller gulaktigt kött, 5 — 7 cm. bred; foten 

 fylld, fast, nedtill tappformigt afsmalnande och rotlikt förlängd, omkr. 

 6 cm. lång; slöjan vidhäugaude hattens kant; lamellerna n. nedlö- 

 pande, först bleka eller blekt gula, sedan öfvergående i rostbrunt, 

 var. grönaktigt grå; sporerna smutsigt rostfärgade. — Ag. pomposus 

 BOLT.; Ag. hyhridus BuLL. 



* Fl. filius Fr. Icon., t. 117, f. 1. 

 Hatten blekt gulröd, i midten stötande i rödbrunt; fo- 

 ten pipig, glatt, blek, inuti rodnande. 



Skog., på jord, m. r. Skand. (Ostergöthland: H. v. Post). 



Hatten köttig, tunn, kullrig, straxt utplattad, bar, slät, glatt, 

 hinnlös, fuktig, med hvitaktigt kött, 6 — 9 cm. bred; foten jemntjock 

 eller vid basen smalare, rödlätt, 9 — 18 cm. lång, 1,5 cm. tjock; 

 lamellerna fastväxta, n. tättsittande, först hvita, sedan bleka. 



10. Fl. astragalina Fr. Icon., t. 117, f. 2. 



Hatten saffransgul, med stark dragning åt blodrödt, 

 eller rödaktigt guldgul, yngre kring kanten fint silkesluden; 

 köttet vanl. vid beröring eller brytning svartnande. 



Barrskog., på tall- och granved. 8 — 11. RyssL; FinL; 



Skand. 



Hatten köttig, först kullrig, sedan platt, trubbig, i regnväder 

 n. fuktig, slät, glatt, endast yngre i omkretsen beströdd med ett m. 

 fint, tilltryckt, hvitt silkesludd, i midten mörkare, mot kanten ble- 

 kare, 3 — 6 cm. bred; foten fylld, äldre ihålig, jemntjock eller nedåt 

 afsmalnande, flerböjd, fjälligt fintrådig, blek, 6—12 cm. lång, 4 — 5 



