412 



46. Gymnocybe Karst. 



1. G. Veinmanni (Fr.) Karst. 



Hatten grå, tecknad med svarta streck; foten besatt 

 med sotbruna fibriller; lamellerna hvita. 



Barrskog., bland mossa, r. 9. Ryssl. (S:t Petersburg). 



Hatten n. hinuaktig, ii. platt, torr, 3 — 6 cm. bred; foten fylld 

 med en svampig eller flockös märg, mot basen tilltjocknande, n. af 

 samma färg som hatten, inuti snöhvit, 8—9 cm. lång, 7—10 mm. 

 tjock; lamellerna fastväxta, slutl. nedlöpande, omkr. 4 mm. breda. 

 Köttet tunnt, hvitt, af mild smak och behaglig lukt. — Ag. vinosiis 

 Weinm.; Flammula Fr. 



2. G. Tammii (Fr.) Karst. Fr. Icon., t. 115, f. 2. 

 Hatten silkesluden eller luddig, mörkt höggul, stötande 



i mörkbrunt; foten gul, med dragning åt brunt eller röd- 

 brunt; lamellerna mörkt guldgula eller brandgula. 

 Bar mulljord, r. 6. Skand. (Södermanland). 



Hatten köttig, men icke kompakt, mer eller mindre knllrig, 

 torr, icke hygrofan, med blekt kött, 4 — 11 cm. bred; foten tät, 

 jemntjock, gulaktig, besatt med fina, hvita trådar, omkr. 6 cm. lång, 

 4 — 7 mm. tjock; lamellerna fastväxta eller n. nedlöpande, teml. tätt- 

 sittande, helbräddade, 4 — 7 mm. breda; sporerna brandgult rostbruna. 

 Grupp- eller tufvis växande art. Närmast beslägtad med följ. — Flam- 

 mula Fr. 



3. G. abrupta (Fr.) Karst. Fr. Icon., t. 115, f. 1. 



Hatten med en knappast synlig puckel, glatt, glänsande 

 brandgul; foten fintrådig, höggul, slutl. öfvergående mer eller 

 mindre i brandgult. 



Skogstrakt., r. 8—10. Finl. (Mustiala); Skand. (Upsala). 



Hatten köttig, mot kanten tunn, först kullrig, med inrullad 

 kant, sedan platt, slutl. nedtryckt, slät, med gulaktigt kött, omkr. 

 3 cm. bred; foten tät, eller upptill slutl. ihålig, än kort (omkr. 4 

 cm. lång), nedtill uppsvälld och stundom bukig, än långsträckt 



