419 



Var. minor Fr. Icon., t. 123, f. 2. 



Hatten regelbunden, kastaniebrun, torr brunaktigt brand- 

 gul; foten jemntjock, n. tät, rak, 4 cm. lång, i toppen 2 mm. 

 tjock; lamellerna mindre tätt sittande. 



Skog. r. Skand. (Upland). 



8. S. cucumis (Pers.) Karst. Sow., t. 344. 



Hatten kastanie- eller kafFebrun, vanl. skiftande n. i 

 purpurrödt, mot kanten blekare, torr sämskfärgad; foten da- 

 delfärgad eller svartaktigt brun, i toppen blekare, tilltjock- 

 nande, ihålig och stoftbeströdd; lamellerna bleka, slutl. n. saf- 

 fransgula. 



Bar jord, vid väg., bland ved, h. o. d. 7 — 10. Finl. 

 (Mustiala); Skand. 



Hatten n. köttig, brcdt klocklik, trubbig, slät, glatt, omkr. o 

 cm. bred; foten nedåt afsmalnande och fylld, fast, rak, 3 — 6 cm. 

 lång, 3 — 4 mm. tjock; lamellerna vidfästade, m. bukiga, tättsittande, 

 sinsemellan fria; sporerna rostbruna. Luktar som gurka. Var. min- 

 dre, med n. hinnaktig, n. pucklig, i väta finstriramig hatt. — Ag. 

 fifscipes Sow. 



9. S. niicans (Fr.) Karst. 



Hatten n. glänsande, höggul; foten stoftbeströdd, brun, 

 med svag dragning i rödt; lamellerna först gulgröna, sedan 

 rostbruna. 



Stamm. af al. Icke funnen i norden. 



Hatten n. köttig, kullrig, med en teml. låg upphöjning i mid- 

 ten, slät, stundom med purpurfärgade fläckar; köttet gult; foten n. 

 pipig, seg, tilltryckt fintrådig, 2 — 4 cm. hög; lamellerna vidfästade 

 och urnupua, tättsittande. 



Var. Rosarum Fr. 



Dubbelt mindre än hufvudf.; hatten orangegul; lamel- 

 mellerna ljusgula. 



