424 



Fukt. st, på grusbotten, bland alar, r. 9. Finl. (Mus- 



tiala); Skand. 



Hatten n. köttig, spröd, i början klocklikt knllrig, slutl. platt, 

 än pucklig, än trubbig, slät, glatt, glanslös, med blekare, slutl. strira- 

 mig kant, omkr. 2 cm. bred; foten pipig, jemntjock, ofta flerböjd och 

 krökt, nedtill kaffebrun, 6 — 9 cm. lång; lamellerna bredt fastväxta, 

 triangelformiga, n. glesa, sinsemellan fria, först n. Ivöctröda, sedan 

 rostbruna, i eggen luddiga; sporerna mörkt rostbruna, u. elliptiska. 



21. S. sideroides (Bill.) Karst. Bull., t. 588. 

 Hatten pucklig, grått brungul eller blekt kanelbrun, 



torr blekt ockragul; foten blek, äldre öfvergående först n. 



i gult, sedan, företrädesvis nedtill, i rostbrunt; lamellerna 



vidfästade, med en n. nedlöpande spets, teml. smala, jemn- 



breda.* 



Tallstubb, och gammal ved, r. 10. Finl. (Mustiala); 



Skand. 



Hatten u. köttig, först klock- eller u. kägellik, sedan utbredd, 

 slät, glatt, i väta n. klibbig, torr n. glänsande, med i början inböjd, 

 slutl. genomskinligt strimmig kant, 1,5 — 3,5 cm. bred; foten först 

 fylld, sedan pipig, jemntjock, vanl. flerböjd, slät, glatt eller i toppen 

 n. hvitpudrad, nedtill stundom hvittrådig, 4 — 9 cm. lång, 2 — 4 mm. 

 tjock; lamellerna uppstigande, fastväxta, med en nedlöpande tand, 

 stundom urbugtade och vidfästade, tättsittande, först bleka, med ockra- 

 gul anstrykning, slutl. n. kanelbruna; sporerna vanl. elliptiska, 6 — 10 

 mmm. långa, 4 — 6 mmm. tjocka. 



Var. terrestris Fr. 



Blekare, n. honungsgul. 

 Jord, bland mossa, r. Skand. 



22, S. stictica (Fr.) Karst. 



Hatten brunaktigt ockragul, torr sämskfärgad; foten 

 rostbrun, i toppen hvitaktig. 



Bland vedstyck., r. 8. Ryssl. (S:t Petersburg). 



