426 



puckel, glatt, fuktig, hvgrofan, i kanten genomskinligt striramig, omkr. 2 

 cm. bred; foten pipig, seg, jemntjock, i följd af växtstället ofta krökt, 

 4 cm. lång, 2 mm. tjock; lamellerna fastväxta, baktill afsmalnande 

 eller urbngtade, tättsittande. Har någon likhet med Phol. marginata, 

 från hvilkeu den dock genast skiljes genom saknaden af hylle. 



25. S. triscopus (Fk.) Karst. Fr. Icon., t. 124, f. 3. 

 Hatten pucklig, kastaniebrun, torr ockragul; foten tråd- 

 lik, glatt, rostbrun, vid basen umbrabrun. 



Murk, ved af löfträd, synn. ek, m. r. Skand (Upsala). 



Hatten n. köttig, först kägellik, sedan hemisferisk, slutl. kuU- 

 rigt platt, slät, glatt, glanslös, 4 — 12 mm. bred; foten först fylld, 

 sedan n. pipig, krökt eller flerböjd, 2 — 3 cm. hög, 1 mm. tjock; la- 

 mellerna fastväxta, plana, tunna, teml. tätt sittande, dunkelt rostbruna. 



** Lamellerna och sporerna rostfärgade, med stark 

 dragning åt kaffebrunt. Utan hylle; endast hos S. semior- 

 hicularis och S. tahacina anträÖas understundom spår till 

 dylikt. 



26. S. anioena (Welnm.) Karst. 



Hatten smutsgul, äldre sämskfärgad, i midten med 

 dragning åt rostbrunt; foten fylld, jemntjock, fintrådig, hvit- 

 aktig. 



Bark, r. Ryssl. (S:t Petersburg). 



Hatten köttig, kullrig, äldre n. platt, slät, n. klibbig, u. glän- 

 sande, 3 — 4 cm. bred; foten slät, med hvitluden bas, 8 — 12 cm. 

 lång, 4 — 7 mm. tjock; lamellerna fastväxta, tättsittande, jemnbreda, 

 i början hvit- eller gråbleka, snart öfvergående mer eller mindre i 

 rost- eller kanelbrunt, 2 — 4 ram. breda. 



27. S. vervacti (Fr.) Karst. 



Hatten pucklig, ljusgul eller blekt höggul; foten först 

 fylld, sedan ihålig, glatt, styf, afsmalnande än uppåt, än nedåt, 

 icke rotlikt förlängd, hvitaktig. 



