450 



nande, 5 — 6 cm. hög; lamellerna afemalnande mot foten. — Bolb. 

 albipes Fr. Monogr. 



8. B, luteolus Lasch. 



Hatten veckadt fårad, ljusgul; foten trådlik, blek; la- 

 mellerna ljusgula, äldre gulbleka. 



Exkrem., r. 11, 12. Skand. (Upsala, 1847). 



Hatten klocklik, m. tunn, n. glatt, 1,5 cm. bred; foten glatt, 

 2 — 3 cm. hög; lamellerna fria, bukiga. 



9. B. pusillus BoRszcz., Fung. Ingr., t. 1, f. 1. 

 Hatten veckadt fårad, citrongul, äldre i omkretsen brun- 



aktig; foten uppstigande, ljust citrongul, beklädd med små, 

 snöhvita fjäll. 



Skogstrakt., på koexkr. r. 8. Ryssl. (Ingermanland). 



Hatten hinuaktig, i början omvändt äggrund, sedan klocklik, 

 klibbig, omkr. 8 mm. hög och 6 mm, bred; foten fint pipig, krökt 

 eller vågböjd, strimmig, 12 — 16 mm. hög, i toppen 1, vid basen 

 2 mm. tjock; lamellerna fria, vågiga, i början n. hvita, slutl. n. ka- 

 nelbruna; sporerna mörkt rostbruna. Högst osäker art. 



55. Paxillus Fr. — Pluggskifling. 



1. P. involutus (Batsch.) Fr. Sv. Sv. t. 75. — Allmän 

 Pluggskifl. 



Hatten mer eller mindre rostfärgad eller gulbrun, med 

 i början inrullad, filtluden kant; köttet blekt; lamellerna vid 

 foten nätformigt förgrenade, vid beröring mörkfläckiga. 



Skog., synnerl. löfskog., på ocb vid stubb., myrstack., 

 a. 7 — 10. Ftyssl.; Finl.; Skand. 



Hatten m. köttig, fast, i början kullrig, äldre platt eller ned- 

 tryckt, vanl. central, i våt väderlek fuktig eller n. klibbig, först fin- 

 luden, sedan n. glatt, torr blekare, 6 — 18 cm. bred; foten köttig, tät, 

 fast, bar, nedåt afsmalnande, sällan vid basen kuöllikt utsvälld, smuts- 



