455 



Hatten n. köttig, regelbunden, hemisferisk, trubbig, äldre ut- 

 bredd, n. pucklig, öfverdragen med fjälligt ludd, omkr. 3 cm. bred; 

 foten tät, smal, jemntjock, hvitbrun, nedtill öfverdragen med ett brunt, 

 fjälligt ludd, 4 — 6 cm. lång, 2 — 5 mm. tjock; lamellerna lossnande, 

 tunna, bukiga, breda, tättsittande, blekt lerfärgade, i eggen småtan- 

 dade. Köttet tunnt^ hvitaktigt, utan lukt. — Ag. flocculentus Poll. 

 Fr. Monogr. 



6. In. dulcamara (Alb. & Schw.) Fr. Quel., t. XII, f. 4. 

 Hatten brun, skiftande i olivgrönt; foten i toppen mjö- 



1ig; lamellerna först bleka, sedan olivgröna. 



Barrskog., r. Skand. (Upsala). 



Hatten n. köttig, i början klocklik, sedan kullrig, slutl. utbredd 

 och pucklig, öfverdragen med ett fjälligt ludd,, mot kanten silkeslu- 

 den, 3 — 6 cm. bred; foten n. ihålig, jemntjock, af hyllets leraniugar 

 fintrådig och tilltryckt småQällig, af hattens färg, men ljusare, 6 cm. 

 lång, 4 — 5 mm. tjock; lamellerna bågformigt vidfästade, tättsittande, 

 bukiga. Köttet tunnt, hvitt, stötande i gult. Hattens fjäll om som- 

 maren utspärrade, om hösten tilltryckta. 



7. In. plumosa (Bolt.) Fr. Bolt., t. 33. Kalchbr., t. 

 22, f. 3. 



Hatten gråbrun, i början besatt med upprätta, spär- 

 rade hårtofsar; foten af hattens färg, men mörkare, i top- 

 pen bar; lamellerna helbräddade, blekt gråbruna. 



Barrskog., på fukt. st., r. 6—9. Ryssl. (S:t Petersburg); 

 Finl. (Mustiala); Skand. (Småland). 



Hatten n. köttig, först kullrig, sedan platt, stundom försedd 

 med en trubbig puckel, i kanten n. hinnaktig och fintrådig, 3 — 4 

 cm. bred; foten först fylld, sedan ihålig, jemntjock eller afsmalnande 

 mot basen, flerböjd, öfverallt öfverdragen med fjälligt ludd, 6 — 12 

 cm. lång, 2 — 5 mm. tjock; lamellerna n. fastväxta, n. tättsittande, 

 smala, föga bukiga. Köttet icke rodnande, af svag, icke obehag- 

 lig lukt. 



