458 



eller n. bruntrådig, i toppen bar, inuti lindrigt rod- 

 nande. 



Jord, helst i barrskog, och vid väg., a. 5 — 10. Ryssl.; 

 Finl.; Skand. 



Hatten n. köttig, först kullrig, sedan utbredd, trubbig eller med 

 en trubbig puckel, icke hygrofan, omkr. 3 cm. bred; foten fylld, seg, 

 smal, jemntjock eller vid basen afsmalnande, blekare än hatten, inuti 

 hvitaktig, nära ytan rodnande, 3 — 6 cm. hög, 3 — 5 mm. tjock; la- 

 mellerna vidfästade, bukiga, breda, mer eller mindre tättsittande, hel- 

 bräddade, i början hvitaktiga, med rödbruuaktig anstrykning, äldre 

 gråbruna; sporerna aflånga, släta, 12 — 19 mmm. långa, 5 — 6 mmm. 

 tjocka. Var. spensligare, med ihålig fot och smalare lameller. 



13. In. Bongardii Welnm. Fr. Icon., t. 107, f. 1, 2. 

 Kalchbr., t. 20, f. 2. 



Hatten brun, stötande i rödbrunt, i torr väderlek blek- 

 aktig; foten blek, med dragning i rödbrunt, nedtill öfverdra- 

 gen med ett rödlätt silkesludd, i toppen hvitinjölig. 



Barrskog., vid väg., r. 8, 9. Ryssl. (S:t Petersburg); 

 Skand. 



Hatten köttig, klocklik, trubbig, med fjällig disk och fintrådig 

 kant, 3 — 6 era. bred; foten tät, styf, jemntjock, stundom vid basen 

 n. löklikt uppsvälld, ofta flerböjd, fintrådig, 6 — 9 cm. lång, 3 — 5 

 mm. tjock; slöjan knappast synlig; lamellerna vidfästade, bukiga, breda, 

 mindre tättsittande, i början blekt rödlätta, äldre kanelfärgade. Luk- 

 ten behaglig, liknande den af bergamotter. Köttet tunnt, rödlätt. 



14. In. capucina Fr. Icon., t. 108, f. 2. 



Hatten kägellikt klockformig, spetsig, mörkt kafifebrun ; 

 foten tät, brun. 



Älskog., på jord, r. Skand. 



Hatten n. köttig, n. triangelformig, helt och hållet öfvertäckt 

 af fjäll och trådar, i omkretsen af ljusare färg, 3 — 6 cm. hög; foten 

 jemntjock, fintrådig, omkr. 3 cm. lång, 2 — 4 mm. tjock; lamellerna 



