461 



Barrskog., på sand. st., vid väg. 7 — 9. Ryssl.; Finl. 

 (Mustiala); Skand. 



Hatten köttig, tunn, klocklik, trubbig, oregelbunden, sprickig, 

 hvit, med dragning i gult, stundom gulaktig, med inböjd, vågig kant, 

 ända till 9 cm. bred; foten fast, styf, jemntjock, glatt, strimmig, hvit, 

 9 — 12 cm. lång, 7 — 10 mm. tjock; lamellerna fria, tättsittande, 

 jemnbredt lancettlika, i början hvitaktiga, sedan bleka eller blekbruna; 

 sporerna 10 — 14 mmm. långa, 6 — 8 mmni. tjocka. Slöjan otydlig. 

 Köttet flocköst, mjukt, hvitt. Lukten vidrig. Giftig. — Ag. repan- 

 dus Fr. Syst. myc. 



20. In. fastigiata (Schaeff.) Fr. Schaeff., t. 26. 

 Hatten brunaktigt gul; foten fintrådig eller luddig, blek- 



hvit, ofta med dragning åt gult. 



Barrskog., vid väg. 6 — 9. Finl.; Skand. 



Hatten köttig, tunn, först kägellik, sedan klocklik, med i bör- 

 jan inböjd, sedan vågböjd kant, stundom regelbunden, spetsig, på 

 längden sprucken och tradig, sällan tilltryckt fjällig, 6 — 10 cm. bred; 

 foten tät, grof, vanl. uppstigande eller krökt, jemntjock eller såväl 

 uppåt som nedåt afsmalnande, köttigt fibrös, mjuk, i toppen n. bar, 

 9 — 12 cm. lång, 1 — 4 cm. tjock; lamellerna fria, tättsittande, bu- 

 kiga, först hvitgula, sedan blekt olivbruna; sporerna sträfva, elliptiska, 

 8 — 12 mmm. långa, 4 — 7 mmm. tjocka. 



Var. superba Fr, Icon , t. 108, f. 1. 

 Hatten brandgul eller rostbrunaktig; lamellerna sma- 

 lare, bleka. 



Barrskog., vid väg. r. Skand. (Upsala). 



21. In. hiulca Fr. Kalchbr., t. 20, f. 1. 



Hatten kaffebrun, vanl. stötande i olivgrönt; foten och 

 köttet först hvita, sedan rödlätta. 



Barrskog., helst på mossbev. st., r. Finl.; Skand. 



Hatten n. köttig, i början kägellik, sedan utbredd, med en hög, 

 köttig puckel, helt och hållet betäckt af fina, tilltryckta hår och fjäll, 

 sprickig, men ej inskuren, 3 — 6 cm. bred; foten fylld, styf, långdragen, 



