462 



fintrådig, i toppen hvitpudrad, jemutjock, vanl. vid basen uppsvälld 

 till en liten knöl, blekaktig, vid beröring rödbrunaktig, 6 — 9 cm. 

 lång, 4 — 7 mm. tjock; lamellerna n. fria, streckforraigt nedlöpande, 

 n. glesa, breda, tjocka, hvitröda, vid basen mörkare, äldre olivbruna. 



22. In. rimosa (Bull.) Fr. Bull., t. 388. 



Hatten gulaktig, var. rödbrunaktig eller brunaktig, sprick- 

 full; foten teml. glatt, vid basen knöl- eller päronlikt ut- 

 svälld, i toppen hvitmjölig. 



Skog., a. ^—^. RyssL; Finl; Skand. 



Hatten köttig, tunn, i förstone kägellikt klockformig, trubbig, 

 sedan utbredd, slutl. uppåtböjd, pucklig, n. fintrådig, på längden 

 sprickig, 3 — 6 cm. bred; foten tät, fast, inuti tågig, trind, blek, stö- 

 tande än i gult, än i brunt, 6 — 9 cm. lång, 7 — 10 mm. tjock; slö- 

 jan tunn, snart försvinnande; lamellerna baktill afsmalnande, fria, n. 

 bukiga, hvitaktiga eller n. lerfärgade, med åldern öfvergående i brunt, 

 i eggen småsågade och bleka; sporerna släta, 10 — 14 mmm. långa, 

 5 — 8 mmm. tjocka. Köttet hvitt, luktande af jord. 



23. In. destricta Fr. Icon., t. 108. 



Hatten pucklig, först blek, sedan rödbrunaktig; foten 

 hvitaktig, med dragning i rödt; lamellerna fastväxta, nedlö- 

 pande med en spets. 



Barrskog., äfven trädgård., r. Skand. 



Hatten köttig, först klocklikt kullrig, sedan utbredd, sprickfull, 

 fintrådig, slutl. söndersprucken uti fjäll samt omkring den brunaktiga 

 puckeln nedtryckt, 4 — 7 cm. bred; foten tät, n. jemntjock, glatt, fin- 

 trådigt strimmig, hvitaktig eller n. rödlätt, i toppen n. mjölig, 6 cm. 

 lång, 4 — 7 mm. tjock; slöjan tunn, lätt försvinnande; lamellerna tätt- 

 sittande, tunna, först hvitaktiga, sedan grått kanelbruna. Köttet tunnt, 

 hvitt, vidrigt luktande. 



24. In. perbrevis Weinm. Hoffm. Icon., t. 14, f. 1. 

 Hatten i början brungulaktig, sedan brunaktig; foten 



kort, hvittrådig, vid basen afsmalnande. 



