464 



Blandskog., r. 8. Ryssl. (Gatczina. 



Hatten n. köttig, hemisferisk, trubbig, icke eller föga sprickig 

 och fjällig, torr stötande i brandgult, 1,5 — 2 cm. bred; foten fjUd, 

 jemntjock, spenslig, i toppen hvitmjölig, 6 — 9 cm. lång, 2 — 4 mmm. 

 tjock; lamellerna afrundade, vidfästade, bukiga, kanelbruna, i eggen 

 hvitluddiga. 



ffff Hatten silkeslen eller sidenhårig, slät, stundom 

 tilltryckt fjällig men med slät disk, icke sprickig; foten 

 glansk, livit eller hvitaktig, glatt, i toppen mjölig. 



28. In. lucifuga Fr. Pers. Icon. Pict., t. 15, f. 2. 

 Hatten brun eller olivfärgad, urbleknande; foten blek; 



lamellerna först hvitaktiga, sedan gula, slutl. rent olivgröna. 



Barrskog., r. Ryssl. (Pawlowsk); Finl. (Runsala); Skand. 



(Småland, Upsala). 



Hatten n. köttig, kullrig, äldre platt, n. pucklig, beklädd med 

 tilltryckta småfjäll eller trådar, omkr. 3 cm. bred; foten tät, fast, 

 jemntjock, stundom vågig, glatt, i toppen n. hvitpudrad, omkr. 5 

 cm. lång och 4 mm. tjock; lamellerna n. fria, tättsittande, bukiga, 

 plana. Var. större och oregelbunden. Lukten stark, obehaglig, lik- 

 nande n. rättikors. Köttet hvitt. 



29. In. sindonia Fr. 



Hatten smutsigt hvit eller slutl. gulaktig; foten fylld 

 med en otydligt begränsad, slutl. försvinnande märg. 



Fukt., skugg. st., r. Skand. (Skåne, Ostergöthland). 



Hatten köttig, tunn, först klocklik, sedan kullrig, med upphöjd 

 midt, sammets- eller silkeshårig, slutl. glatt, torr, yngre i kanten för- 

 sedd med håriga lemningar efter slöjan; foten mjuk, slutl. ihålig, jemn- 

 tjock, hvitaktig, n. glatt, 6 — 9 cm. lång, 7 mm. tjock; lamellerna 

 afsmalnande, vidfästade, jemnbredt lancettlika, hvitaktiga, äldre stö- 

 tande i brunt. 



30. In. geophylla (Sow.) Fr. Sow. t. 124. 



Hatten slät, silkeslen, vanl. hvit, stundom ljusviolett. 



