465 



gulaktig, tegelfärgad, brunaktig; foten hvit eller af hattens 



färg; lamellerna först hvitaktiga, sedan ler- eller jordfärgade. 



Skog., a. 7—10. Ryssl.; Finl.; Skand. 



Hatten n. köttig, först kägellik, sedan utbredd, pucklig, slutl. 

 i ytan upplöst till längslöpande fibriller, 1 — 3 cm. bred; foten fylld, 

 teral. fast, jemntjock, glatt, i toppen hvitmjölig, 6 — 9 cm. läng, 3 — 8 

 mm. tjock; slöjan spiudelväfslik; lamellerna n. fria, teml. breda, tätt- 

 sittande; sporerna äggrunda eller bredt elliptiska, 8 — 10 mmm. långa, 

 4 — 6 mmm. tjocka. Köttet livitt. Lukten svag. — Ag. albtis 

 ScHUM.; Ag. argillaceus Pers.; Ag. geophUns Pers.; Ag. pleoceps Pers. 



tffff Hatten slät, klibbig. 



31. In. trechispora (Berk.) Fr. Berk. Outl, t. 8, f. 6. 

 Hatten i början klibbig, sedan torr och silkesluden, 



med en blekt gulröd, spetsig puckel; lamellerna grå, med 

 dragning i brunt. 



Skog., r. Skand. (Upsala). 



Hatten n. hinnaktig, kullrig, mot kanten blekare, n. askgrå, 

 stundom helt och hållet hvitaktig; foten fylld, jemntjock, finstrimmig, 

 mjölig, hvit; lamellerna urnupna, bukiga; sporerna n. njurlika, gry- 

 niga eller sträfva. 



32. In. vatricosa Fr. Icon., t. 110, f. 3. 



Hvit; hatten i fuktig väderlek klibbig, torr glänsande, 

 i kanten otydligt silkesluden; foten pipig, mjölig. 



Barrskog., på jord och ved, h. o. d. 8, 9. Ryssl.; Finl.; 

 Skand. 



Hatten n. köttig, först kullrig, sedan platt, n. pucklig, slät, 

 glatt, omkr. 1,5 cm. bred; foten jemntjock, krökt och vriden, vid 

 basen hvitluden, omkr. 3 cm. lång, 2 — 3 mm. tjock; lamellerna vid- 

 fästade, bredt urnupna, n. fria, bukiga, först hvita, sedan brunaktiga. 



33. In. viscosissima Fr. Icon., t. 110, f. 2. 

 Hatten n. umbrabrun, m. slemmig; lamellerna afrun- 



dade, fria, rödbrunaktiga. 



30 



