466 



Barrskog., r. Skand. (Upsala). 



Hatten n. köttig, kullrig, med en spetsig puckel, slutl. n. sil- 

 kesluden, 3 cm. bred; foten otydligt pipig, jemntjock, glatt, blek, 

 vanl. hvitpudrad, omkr. 3 cm. lång och 3 mm. tjock; lamellerna 

 bukiga. Lik In. trechispora, hufvudsakligen skild med den slemmiga 

 och svartaktigt bruna hatten. Torde rättast böra hänföras till släg- 

 tet Hehéloma. 



** Hatten beklädd af en tunn, fastväxt, vanl. klibbig 

 hinna eller hinnlös, i omkretsen ofta af hyllets lemningar 

 sidenhårig. 



34. In. niussiva (Fr.) Kap.st. Fr. Icon., t. Ill, f. 1. 

 Gul; hatten kompakt, slutl. i ytan söndersprucken uti 



små fjäll; foten m. köttig, fintrådig, ljusgul; lamellerna i 

 början ljusgula, slutl. n. rostfärgade. 



Barrskog., synnerl. granskog., r. Skand. (Westergöth- 

 land, Upland). 



Hatten köttig, först kullrig, sedan platt, m. trubbig, olikfor- 

 raig, n. klibbig, i förstone slät och glatt, eufärgadt höggul eller med 

 mörkare diek, 6 — 12 cm. bred; kanten inböjd, slät, slutl. vågböjd; 

 köttet gulaktigt; foten grof, än fylld, än i toppen ihålig, jemntjock 

 eller bukig, i toppen pudrad, 6 — 12 cm. lång, vanl. 3 cm. tjock; 

 hyllet friträdigt, hastigt försvinnande; lamellerna urnupna, n. tätt 

 sittande; sporerna n. rostfärgade. Lukten svag, icke obehaglig. Lik- 

 nar en Tofsskifliug eller Spindelsvamp, men lamellerna äro hvarken 

 nedlöpande eller stoftbeströdda. — Cortinarius sulphureus Ltndgr.; 

 Hehéloma Fr. 



35. In. sinuosa (Fr.) Karst. 



Hatten blekt gulröd, lergul eller lerfärgad, m. bugt- 

 bräddad; foten grof, ihålig, mjuk, hvit, fintrådig och strim- 

 mig, i toppen beklädd med fjälligt ludd; lamellerna bredt 

 urbugtade, endast med en utsträckt, smal tand nående fo- 

 ten, breda. 



Löfskog, Skand. (Upland). 



