468 



38. In. testacea (Batsch.) Karst. Batsch., f. 198. 

 Hatten sämskfärgad, stundom blekt ler- eller ockragul, 



n. tunn; foten ihålig, vid basen tät och n. klubblikt utsvälld, 

 fintrådig; lamellerna afsmalnande, n. fria, m. tunna och tätt- 

 sittande. 



Skog., r. Ryssl. (Sibirien); Finl. (Åbo); Skand. (Små- 

 land, Upland). 



Hatten köttig, klocklikt kullrig, äldre utplattad, trubbig, regel- 

 bunden, slät, glatt, n. klibbig eller torr, n. glanslös, med vattenak- 

 tigt, hygrofant kött, 4 — 5 cm. bred; foten n. spröd, blekhvit, i top- 

 pen hvitmjölig, 9 cm. lång, 7 mm. tjock; slöjan lätt försvinnande; 

 lamellerna lancettlika, i förstone bleka, sedan lerfärgade, slutl. n. 

 rostbruna. Lukten lik den af rättika, men svag. - — Hebeloma Fr. 



39. In. firma (Pers.? Fr.) Karst. Fr. Icon., t. 112, f. 3. 

 Hatten i början kullrig, tegelfärgad, urbleknande; fo- 

 ten n. umbrabrun, upptill blek, beklädd med fiockulliga fjäll. 



Barrskog., r. Skand. 



Hatten köttig, äldre platt, trubbig, klibbig, slätt, glatt, bar, 

 med tunnt, hvitaktigt kött; foten tät, fast, styf, nedåt afsmalnande, 

 6 cm. lång, 4 — 12 mm. tjock; slöjan hvit, lätt försvinnande; lamel- 

 lerna afrundade, tättsittande, saftlösa, smala, tunna, först lerfärgade, 

 sedan rostfärgade. — Hebeloma Fr. 



40. In. mitrata (Fr.) Karst. Fr. Icon., t. 112, f. 2. 

 Hatten kägellik, lergul, med en hög, brunaktig puckel; 



foten valsformig, hvitgulaktig, upptill hvit. 



Barrskog., på torra back., r. 9. Skand. (Ostergöthland). 



Hatten köttig, tunn, med en grof, tjock puckel, slät eller sprickad, 

 n. klibbig, med hvitt eller gulhvitt kött, 5 — 7 cm. bred; foten tät 

 eller slutl. pipig, 6 — 9 cm. lång, 7 — 12 mm. tjock; hyllet hvitt, 

 nedtill omslutande foten n. som en strumplik slida samt upptill bil- 

 dande ett cirkelformigt bälte; lamellerna fastväxta, urbugtade, n. fria, 

 lancettlika, tättsittande, saftlösa, i början bleka, sedan smutsgrå eller 

 lerfärgade, med dragning åt rostbrunt. — Hebeloma Fr. 



