473 



lerhvita, shitl. kanelbruna; sporerna 10 — 12 mmm. låuga, 6 — 7 

 mmm. tjocka. Lukten svag, icke obehaglig. 



5. H. truncatum (Schaeff.) Fr. Schaef., t. 251. 

 Hatten m. oregelbunden, n. rödbrun; foten tät, öfver- 



allt beströdd med ett fint, hvitt puder; lamellerna hvita, öf- 

 vergående först i blekrödt, slutl. i rostbrunt. 



Löfskog., r. Ryssl. (Sibirien); Finl. (Åbo); Skand, (Stock- 

 holm, Upsala). 



Var. ulophyllum Karst. 



Hatten blekaktig, med lerfärgad disk och hvit kant; 

 lamellerna m. krusiga, greniga och anastomoserande. 



6. H. nudipes Fr. Kalchbr., t. 14, f. 4. 



Hatten glatt, blekt sämsk- eller lerfärgad; foten be- 

 klädd med en lätt afskild, glatt och upptill alldeles bar hinna, 

 hvit; lamellerna ler- eller sämskfärgade. 



Skog., r. 8—10. Finl. (Mustiala); Skand. (Upsala). 



Hatten köttig, knllrig^ äldre utplattad trubbig, olikformig, slät, 

 n. klibbig, kuapt strecktecknad, med n. hinnaktig, utskjutande, i bör- 

 jan inböjd, slutl. uppåtböjd kant och vattenfärgadt, torrt hvitt kött; 

 foten tät, fibrös, jemntjock, än rak, än krökt eller uppstigande, 6 — 8 

 cm. lång, 9 — 18 mm. tjock; lamellerna bredt uruupua, tättsittande, 

 torra, ofläckade, helbräddade; sporerna elliptiska, 8 — 10 mmm. långa, 

 4 — 5 mmm. tjocka. Lukten icke obehaglig, men svag. 



7. H. diffractum Fr. Icon., t. 114, f. 1. Kalchbr., t. 

 39, f. 3. 



Hatten sämskfärgad, torr, söndersprucken till fjäll; fo- 

 ten upptill ihålig, hvit, n. tappformig; lamellerna m. breda. 



Barrskog., bland barr, r. Skand. (Småland). 



Hatten n. köttig, kullrig, äldre platt, mot kanterna m. tunn, 

 4 — 6 cm. bred; foten nedåt afsmaluande, upptill beklädd med ett 

 fjälligt ludd, med spetsig bas, 3 — 5 cm. lång, i toppen 7 — 10 mm. 

 tjock; lamellerna bredt urnupna, n. tättsittande, plana, saftlösa, ofläc- 



