506 



lamellerna n. fria, bukiga, n. tättsittande, bleka, slutl. purpurbruna. 

 Vanl. enstaka. 



8. Ps. spadicea Fr. Schaeff., t. 60, f. 4—6. 

 Hatten slät, fuktig, hygrofan, dadelfärgadt urabrabrun, 



torr urbleknaude; foten hvitaktig; lamellerna i början hvit- 

 aktiga, sedan blekröda, slutl. kaffebruna. 



Trädstarara., bland löf, a. 8 — 10. Ryssl.; Finl.; Skand. 



Hatten köttig, styf, i början kullrig, sedan platt, trubbig, glatt, 

 ofta söndersprucken, med i början inböjd kant och hvitaktigt kött, 

 8 — 12 cm. bred; foten ihålig, seg, fast, n. broskartad, jemntjock, ofta 

 krökt, slät, glatt, 9 — 12 cm. lång, 7 — 12 mm. tjock; lamellerna af- 

 rundadt vidfästade, tättsittande, saftlösa; sporerna elliptiska, brunak- 

 tiga (under mikrosk.), 8 — 9 mmm. långa, 4 — 5 mmra. tjocka. Tuf- 

 vad. — Ag. stipatus Auct. 



Var. 1. hygrophila Fr. 



Lamellerna urnupna, streckformigt nedlöpande. 



Stamm. och rött. af ask, r. Skand. (Skåne). 



Större; hatten i början brun, sedan sämskfärgad. 



Var. 2. polycephala Paul., t. 111, f. 1—2. 



Mycket tätt tufvad; lamellerna n. fria. 



Löfträdstamm. Skand. 



Hatten styfvare och tunnare, dadelfärgad, äldre ockragul; foten 

 smalare, flerböjd. 



Var. 3. papyracea Bolt., t. 11. 

 Mindre, n. enslig; hatten tunnare, hvitaktig eller gul- 

 blek; lamellerna n. köttröda. 



Murkna stamm. af alm, Salix- dixiQx etc. Skand. 



9. Ps. cernua (Vahl.) Fr. Fl. Dan., t. 100.5. 



Hatten blekaktig eller gulblek, torr skrynklig, hvit; fo- 

 ten glatt, snöhvit; lamellerna fastväxta, i början hvita eller 

 hvitgrå, sedan brun- eller gråsvarta. 



