512 



På eller vid trädstamm., synnerl. af ek, r. Finl. (Åbo); 

 Skand. 



Hatten n. liinnaktig, i början kägellik, sedan kullrig, slutl. plat- 

 tad, trubbig, n. utan kött, 2 — 4 cm. bred; foten pipig, spröd, jemn- 

 tjock, trind, silkeshårig, 6 — 9 cm. lång, 2 — 4 mm. tjock; lamellerna 

 teml. glesa, gråbruna, slutl. umbrabruna. Enkel eller tufvad. Har, 

 jämte föreg., mycken öfverenstämmelae med Psil. spadicea. — Ay. 

 ohtusus Pers.; Äg. fuscus Schdm. 



8. Ps. Falkii Weunm. 



Hatten i fuktig väderlek umbrabrun, i torr urbleknande 

 och gråmjölig; lamellerna löst vidfästade, umbrabruna, slutl. 

 purpurbruna. 



Murk. furuved., r. 9. Ryssl. (S:t Petersburg). 



Hatten hinnaktig, äldre utplattad, m. spröd, genomskinlig, fuk- 

 tig, hygrofan, 1 — 2 cm. bred; foten pipig, jemntjock, smal, först 

 hvitaktig, sedan bruuaktig, vid basen hvitludeu, 1 — 2 cm. lång; la- 

 mellerna n. bukiga. 



70. Pannucia Karst. 



1. P. fatua (Fr.) Karst. Fl. Dan., t. 830, f. 2. Kalchbr., 

 t. 27, f. 1. 



Hatten yngre fintrådig och brunaktigt sämskfärgad, torr 

 lerfärgad, med dragning i ockragult, äldre glatt, skrynklig 

 och lerhvit; foten snart glatt, snöhvit; lamellerna hvita, slutl. 

 kaffebruna. 



Trädgård., lund., på feta, gräsbev. st., h. o. d. 8 — 10. 

 Finl.; Skand. 



Hatten n. hinnaktig, i början äggrund, sedan klocklik, slutl. 

 utbredd, trubbig, i kanten vanl. vågböjd samt stundom försedd med 

 franslika lemningar efter hyllet, 6 — 10 cm. bred; foten pipig, vid 



