514 



ferisk, trubbig, i väta strimmig, hygrofan, glatt, 2 — 3 cm. bred; fo- 

 ten pipig, jemntjock, vanl. vågböjd, 6 — 9 cm. lång, 2 mm. tjock; 

 lamellerna fastväxta, tättsittande, uppstigande ; sporerna n. elliptiska, 

 5 — 7 mmm. långa, 3 — 4 mrara. tjocka. Från sina samslägtingar af- 

 viker denna art genom sina rostbruna sporer samt torde rättast böra 

 hänföras till Galerula. — Psaihyra Fr. 



4. P. bifrons (Berk.) Karst. 



Hatten skrynklig, i väta brun, torr ockragul, med smuts- 

 grå anstrykning, i början fintrådig; foten silfverhvit, siden- 

 glänsande; lamellerna svartaktiga, skiftande i purpur- eller 

 rosenrödt. 



Bland vedstyck., r. Skand. (Östergöthland). 



Hatten n. hinnaktig, klocklik, trubbig, snart glatt, slät, hygro- 

 fan, 3 cm. hög och bred; foten pipig, spröd, rak, bar, 6 — 7 cm. 

 lång; lamellerna fastväxta, uppstigande, jemnbreda, i eggen snöhvita. 

 — Psathyra Fr. 



5. P. Gordoni (Berk. & Br.) Karst. 



Hatten fårad eller veckad, öfverdragen af ett fjälligt 

 eller klimjöligt ludd, hvitblek, enl. Fr. i början rödbrunak- 

 tig, sedan askgrå; foten blekhvit. 



Bland vedstyck., r. Skand. 



Hatten hinnaktig, klocklik, trubbig, 2 — 3 cm. hög och bred; 

 foten pipig, uppåt n. afsmalnande, klimjölig, genomskinlig, med afbi- 

 ten, hvit, borsthårig bas, 4 — 6 cm. lång, 2 mm. tjock: lamellerna 

 fastväxta, tättsittande, jemnbreda, askgrå, i eggen n. hvitaktiga. — 

 Psaihyra Fr. 



6. P. pennata (Fr.) Karst. 



Hatten i början brunaktigt lergul eller gulblek, sedan 

 hvitaktig eller hvit, slät, tätt fullsatt med fjäderlika, hvita 

 fjäll; foten luden, silfverfärgad. 



Jord, synnerl. brända marker, bland vedstyck., teml. a. 

 8—10. Ryssl.; Finl.; Skand. 



