9 



internationela arbetet leclt, skall jag uppehålla mig vid ett 

 par karakteristiska episoder. Redan i början af det interna- 

 tionela samarbetets tid blef det klart att alla de något star- 

 kare vindar, livilka intränga i vår verldsdel vesterifrån, äro 

 hvirfvelvindar, hvilkas centra röra sig från vester mot öster. 

 Dessa hvirfvelvindar eller cykloner äro af tvenne slag. Det 

 ena slaget liknar de ofvanbeskrifna cyklonerna, d. v. s. luf- 

 ten kretsar omkring ett centrum, uti hvilket barometerståii- 

 det är ett minimum; i det andra slaget intages centrum af 

 ett barometer-maximmn, omkring hvilket luften också kret- 

 sar, men då den vanligen omkring barometer-minima rör sig 

 motsols, så är dess rörelse omkring barometer-maxima tvärt- 

 om medsols. De hafva derför erhållit namn af anti cykloner. 

 Under det att cyklonernas centra röra sig med stor hastig- 

 het och luften omkring dem likaledes, så röra sig anticyklo- 

 neruas centra långsamt och kunna under vecko- och månadtal 

 stå stilla (»fver en trakt. Cyklonerna åtföljas städse af hvad 

 vi kalla fult väder, storm och nederbörd, anticyklonerna der- 

 emot af vackert väder, klar himmel och ringa vind. Slutli- 

 gen karakteriseras dessa bägge slag af hvirfvelvindar deraf, 

 att luften i anticyklonen eller barometer-maximum strömmar 

 från centrum utåt spiralformigt medsols, i cyklonen eller ba- 

 rometer-minimum deremot inåt centrum. Man skulle nu tycka 

 att olikheten i trycket snart borde utjemnas, men så sker 

 icke, utan cyklonen kan länge fortsätta sin väg och derun- 

 der fortslvrida flere hundrade mil. Direkta observationer öf- 

 ver luftens tryck och rörelser från atmosferens höga regio- 

 ner skulle nu lätt härom gifva upplysning, men dylika höra 

 ännu till de fromma önskningarnes område. På indirekt väg 

 löstes imellertid denna fråga af hr. Hildebrandsson, direktor 

 för meteorol. observ. i Upsala. Medlet härtill var att in- 

 samla från flere vidt skilda orter observationer öfver rörel- 



