10 



serna hos ijäder-molneii, de lätta fjäderlika moln, hvilka tjusa 

 vårt öga på den klarblåa himlen. Dessa befinna sig särde- 

 les högt upp i atmosferen, högie än andra slag af moln. De 

 insamlade observationerna ådagalade nu att fjädermolnen om- 

 kring en cyklon eller minimum röra sig utifrån centrum för 

 hvirfveln, vid en anticyklon eller maximum deremot inåt 

 sjelfva centrum från alla sidor. Härigenom var frågan såle- 

 des löst och tillika framgår att luftens rörelse vid maximum 

 måste gå uppifrån nedåt, vid minimum deremot nedifrån 

 uppåt. Utan enigt samarbete hade en sådan lösning af frå- 

 gan varit omöjlig. 



Redan Leverrier insåg att det vore ytterst vigtigt att 

 hafva till hands observationer från Atlantiska oceanen eller 

 åtminstone Amerika, för att kunna förutsäga hvirfvelstormarne 

 i Europa, men det har visat sig att endast ett fåtal af de 

 cykloner, som utgå ifrån Amerika, inträffa i Europa. Enligt 

 den utmärkte danske meteorologen Hcffmeyers *) grundliga un- 

 dersökningar visar sig att af 34 minima eller cykloner, som 

 lemnat den amerikanska kusten, endast 19 uppnådde Europa 

 och af dem förorsakade endast 10 stormar, de öfriga endast 

 obetydliga sänkningar i barometerståndet. Men de stormar, 

 som uppträda hos oss, hafva ingalunda alla sitt upphof från 

 norra Amerika. Samme Hoffmeyer har funnit att af 100 cy- 

 kloner, som nå Europa, komma 12 från arktiska Amerika, 

 47 från Förenta Staterna och Canada, 5 från tropikerna, 3o 

 äro följeslagare till större hvirflar och 3 bilda sig sjelfstän- 

 digt i Atlantiska oceanen. Väderlekstelegrammen ensamt från 

 Förenta Staterna skulh; således ej för Europa vara tillräckliga. 



Med ledning af dessa studier gick Hoffmeyer ännu ett 

 steg längre och bevisade, att meteorologiska uppgifter från 

 Europas och Amerikas kontinenter, sammanställda med dy- 



*) Till stor förlust för vetenskapen, numera afliden. 



