32 



Att på 18 å 20 föror fördela de många collys och tillika 

 se till att lådorna lågo så att instrumenten inuti dem ej togo 

 skada var ej något lätt arbete. Härtill kommo de många om- 

 lastningarne; 6 ggr. på 30 mil. Att öfvervaka och anordna 

 detta, var ett ansträngande arbete, som uträttades hufvud- 

 sakligast af Herrar Granit och Dahlström. Lyckligtvis var 

 vädret ganska vackert, så att vistelsen i fria naturen var 

 angenäm. 



Löjliga tillfällen fattades icke; bland annat uppfanns ett 

 nytt sätt att gifva drickspengar, hvilka icke få finnas bland 

 kronotransportkostnader. Här liksom annanstädes tycka de 

 mindre skjutsgossarne att drikspengar äro en själfFallen sak, 

 men då sådant icke kunde komma ifråga, så ombådos de att 

 „titta in i den stora påsen med silfvermyut" och slutligen att 

 försöka lyfta den, och härmed voro de nöjda. 



Resan längs den ståtliga Kemi elf är i hög grad intres- 

 sant. Den vackra dalen med sina prägtiga gårdar, oftast i 

 två våningar, gör öfver allt ett behagligt intryck och ju mera 

 man nalkas Rovanniemi dess mera börjar den oftast storar- 

 tade Lappländska naturen framträda. Höga berg (tunturit), 

 och skogbevuxna höjder (vaarat) kanta horisonten i ett blå- 

 nande fjerran. Ej sällan höres dånet af en fors, men själfva 

 naturen är i allmänhet mycket tystare än i sydliga trakter. 



Gästgifvaregårdarne äro ganska snygga och folket själft 

 snyggt och städadt; allt minnen från den tid då de rika bönderna 

 i Kemi dalen hade för sed att sända sina döttrar i pension till 

 själfvaste — Stockholm. Folket är i allmänhet högväxt med 

 vacker ansigtstyp och qvinnorna ej sällan rigtiga skönheter. 



Något mera än ett dygn vistades vi i Rovaniemi kyrko- 

 by, Lapplands blif vande hufvudstad, med en vacker kyrka 

 och en god folkskola, om hvars införande Landtmätaren P. 

 Aurén inlagt stor förtjenst. Den handhafves för närvarande 



