m. 



Finska Polar-expeditionens lif och umgänge med folket 

 1882—1883. 



Ankomsten till Sodankylä, de första intrycken. 



I föregående afdelningar liafva den finska polarexpedi- 

 tionens uppkomst och vetenskapliga verksamhet blifvit skil- 

 drade. Mitt mål skall blifva en framställning af expeditio- 

 nens tillvara under det första året af dess vistelse i Lappland. 



Hvar och en, som begifver sig till en främmande och 

 obekant ort, har säkerligen gjort sig något slags föreställnin- 

 gar om den blifvande omgifningen. Mera sällan händer det 

 väl dock att dessa äro så bakvända som våra det voro. Då 

 de flesta af oss begåfvo sig på väg, hade inbillningen utmålat 

 vår blifvande vistelseort såsom en eländig lappby, hvari de 

 flesta boningar skulle vara sotiga kotor, hvilkas innevånare 

 skulle utgöras af små, fula, osnygga och snedögda lappar. De 

 få ståndspersonerna på orten tänkte vi oss naturligtvis såsom 

 det enda trefliga och uppfriskande umgänget. — Att vi dock 

 grundligt misstagit oss, fingo vi delvis genast erfara då vi 

 närmade oss kyrkobyn. 



Af lappar syntes icke ett spår; de tre stakarena i vår 

 båt sågo icke mera lappska ut än vi sjelfva ; de voro välväxta, 

 kraftfulla män af medelstorlek med behagliga ansigten och 

 starka lemmar. I den sista och svåraste forsen Orakoski vi- 

 sade de vackra prof på styrka och uthållighet, då de forslade 

 vår tungt lastade båt uppför de skumhöljda bränningarna. 



