86 



de ut; en på hvars uttjenta fiol två strängar brustit, vände 

 ryggen åt publiken och fortsatte sitt spel på de två återstående 

 strängarna, stampande takten af alla krafter. Slutligen då 

 spelmännen märkte att tonerna icke mera lockade folk på 

 golfvet, afstanuade deras ädla täflan. 



Dansen omvexlade med deklamation; under pauserna 

 bjöds thé, och stämningen var ytterst lifvad. Glada och nöjda 

 togo gästerna afsked närmare midnatt. 



Denna början till umgänge såg mycket lofvande ut och 

 gaf förhoppningar till god fortsättning. Hade vi sådana glada 

 samqväm oftare, omvexlande med exkursioner, jagt, färder 

 med ren o. s. v., så skulle vi nog trifvas ett år. Jagtmar- 

 kerna voro goda, mindre exkursioner hade vi redan gjort, men 

 huru skulle färderna med den mycket omtalade, snabbfotade 

 renen gestalta sig? Gladt motsågo vi vinterns ankomst, då 

 vi genast skulle vara i tillfälle att göra bekantskap med renen, 

 i det ett lämphgt fjäll skulle utses för de norrskens under- 

 sökningar prof. Lemström ämnade utföra. 



Ett par besök på fjäll. 



^Waaror" och fjäll fonnos nog på alla sidor. I non- 

 höjde sig den kägelformiga Sattasvaara och Postovaara 

 hade vi på 20—30 kilometers afstånd, i ost-nordost Kom- 

 mattivaara på 6 kilometers distans. I ost-sydost Ora- 

 tunturi på 20 kilometer och syd-sydost Luostotunturi på 

 30 kilometer, samt bakom detta det väldiga Pyhätunturi, som 

 syntes ända till Kemiträsk. På venstra sidan funnos det också 

 några lägre åsar. 



Dessa kunde dock icke alla komma i fråga. Pyhätun- 

 turi var för aflägset, och de tre förstnämnda ansågos för 

 låga. Således gällde det att välja imellau Oratimturi och 

 Luosto. Det beslöts att först göra en resa till sistnämda 



