92 



Efter måuga öfverläggningar enades vi om ett slädparti, 

 som skulle blifva iiågontiug för ortens förhållanden riktigt 

 storartadt. Flera dagar arbetades pCi förberedelserna och 

 dagen förut afreste tvä medlemmar till Siurumaa, försedda 

 med dekorativa medel af alla slag. 



Den stora dagen kom, men med köld. Under rimfrostens 

 tyngd hade ledniugstrådarne brustit, och det var icke att tänka 

 på någon resa förrän dessa voro i skick. Sålunda hck man 

 marschera på linieu i djup snö och 35 graders köld. När 

 skadorna voro reparerade, kunde man med godt samvete be- 

 gifva sig af. 



Utom expeditionsmedlemmarne deltogo i slädpartiet på 

 inbjudning skotten Mr. Key, forstmästar v. Schantz och han- 

 delsman Halonen från Kemi, forstuppsyningsman Moberg med 

 familj o. s. v.: så att hästarnes antal var 14. På en liten 

 sjö under det höga, skogbevuxna Kommattivaara uppstäldes 

 slädorna i en halfcirkel och fotograferades. En lifvad del- 

 tagare, begåfvad med inspiration, uppläste ett till dagens ära 

 författadt poem. 



Oaktadt den lifvade stämningen, verkade dock kölden 

 så, att man stelfrusen trädde in i den stora upplysta festsa- 

 len, der en glad, nästan högtidlig anblick mötte. Väggarna 

 och den stora spisen voro med de händiga döttrarnas till- 

 hjälp prydda med granris och kulörta lyktor. På fondviiggen 

 var anbragt en talareestrad, som ofvan till illustrerades af 

 en transparent. På sidorna fmmos bersåer af granar, prydda 

 med blonnnor och band. 



Snart infann sig den gladaste stämning och aftonen till- 

 bragtes med dans, omvexlande med föredrag, deklamation och 

 sång. Utom de vanliga inhemska slängdanserna infördes francai- 

 sen, väfva vadmal, nigar-maja äfvensom fl. ringlekar. Af de de- 

 klamerade styckena anslog mest „Kerran viinikellarissa" af Ahl- 



