96 



höft någon glad förströelse. Strängt upptagen af försöken 

 på Oratunturi var han borta flera dagar från kyrkobyn. Upp- 

 muntrad af de goda resultaten, beslöt han fortsätta försöken 

 på de högre fjällen i närheten af Kultala. Kort före jul reste 

 han dit med hr Granit. Vi som stannade „hemma" försökte 

 fira julen på bästa sätt. 



Denna tid kommer det mycket folk till kyrkobyn, som 

 då visar en liflig anblick. Det festas, köpes och säljes öfver- 

 allt och icke utan orsak kallas denna tid för julmarknaden. 

 På stationen var det ovanligt mycket besökande, en gång in- 

 funno sig till och med fyra Lappar i sina egendomliga kosty- 

 mer. Under det de beundrade våra vackra instrument, gjorde 

 de frågor „om fred rådde i landet", „har du sett kejsaren" 

 och „huru mår biskopen".. De äldre lapparne duade oss, men 

 de yngre, af hvilka några till och med kunde skrifva, använde 

 det om kulturspråken påminnande tilltalsordet Ni. ' 



Af lapparne ådrogo sig vår synnerliga uppmärksamhet 

 den gamle ärevördige Jouni med sina vackra barn, saitit den 

 glade muntergöken Ponku Matti (den rike M.), egaren .af en 

 renhjord på 1000 djur. 



Julqvälleu afbrändes bengaliska" eldar och raketer på 

 stationen, till stor förlustelse för en talrik folkhop. Afto.nen 

 tillbragte vi omkring julträdet hos herrskapet Moberg, dit vi 

 voro bjudna. Julklapper utdelades; vännerna såväl i Sodkn- 

 kylä som längre bort hade ihågkommit oss med skänker, i^ör 

 hvilka vi tacka dem på det hjertligaste. I synnerhet gäller 

 det om konsul Siemssen i Uleåborg, som sände åt expeditio- 

 nen konserver jämte litet „ahquid durius", allt af finaste och 

 bästa qvalité. Under aftonen tömdes bland annat en skål för 

 de borta varande kamraternas välgång. 



Dessa dagar gjorde vi många bekantskaper bland all- 

 mogen. Under samtalen funno vi att befolkningen var i andligt 



