97 



hänseende temmeligen rikt utrustad. Jordmånen för bildnings- 

 arbetet var god, endast utsädet fattades! Tanken på regel- 

 bundna föredrag om söndagarna mognade nu hos oss och det 

 beslöts att vi skulle turvis hålla dem. 



Det dröjde dock några veckor förrän dessa kommo i 

 gång; ty då professor Lemström återvändt från Kultala voro 

 vi sysselsatta med förberedelser till hans bortresa. Några 

 trefliga dagar hade vi ännu tillsammans, då den erfarne lära- 

 ren och vänfasta kamraten lemnade Sodankylä den 15 Ja- 

 nuari under terminsdagens stränga arbete, saknad icke alle- 

 nast af oss, hvilka nu voro öfverlemnade åt oss sjelfva, utan 

 äfven af de talrika vänner, som han genom sin vänlighet vun- 

 nit bland befolkningen. 



Föredragen började nu. Dessa höllos på Anneberg i 

 hvardagsstugan, som gerna upplåts till detta ändamål af hus- 

 bonden, som själf var kyrkovärd och ambulatorisk lärare i sock- 

 nen. Det var äfven under hans tak som prosten Nyman, bi- 

 trädd af dåvarande forstmästaren Lindström, haft sin skola. 



Föredragen afhandlade mest naturvetenskaphga ämnen, 

 ofta förklarade genom experiment inför åskådarena, samt 

 dernäst religiösa frågor och ämnen ur fäderneslandets histo- 

 ria. Glädjande var det att se huru stugan nästan alltid var 

 full af åhörare, som med lifligt intresse följde föredragets 

 gång. 



De stränga hihhuliterne besökte icke dessa föredrag ; de 

 troende hade ju vunnit allt, hvad som i andligt hänseende 

 behöfves för detta lifvet! Äfven bedrefs, enligt hvad vi ef- 

 teråt hörde, en hemlig agitation mot våra föredrag från ett 

 håll, hvarest hvarken vi själfva eller våra företag i allmänhet 

 åsågos med vänliga blickar. Så hade det varit med rensa- 

 ken, för hvilken vi först uppväckt intresset, och sedan hjelpt 

 gubbarna, genom att uppsätta förslag till stadgar, inlagor o. 



