102 



talrika tjäderflockariia, ehuru orren ej heller föraktas. På 

 skaran slipper skytten lätt den af kärlek bedårade fogeln nära 

 på lifvet och han möi'dar då utan försköning. Detta lika 

 hjärtlösa som laglösa tjufskytte florerar här Hksom ock Iju- 

 strandet om hösten temligen opåtaldt. Skotten höras till 

 kronolänsmamiens boning och ljustringen försiggår så godt som 

 under hans fönster, men sällan komma de skyldiga fast. Hvar- 

 för skulle icke lagen kunna lydas likaväl i Sodankylä som i 

 i öfriga delar af Lappland, t. ex. Muonio, der den om många 

 saker så förtjenstfulle kronoläusmannen Bäcklund infört en 

 exemplarisk ordning och laglydnad. 



I Juni börja arbetena på åkern, hvarest odlas hufvud- 

 sakligen korn. Något litet råg sås äfven, men mera sällan 

 hinner den före höstfrosterna mogna. Jordbruket skötes på 

 ett mycket primitivt sätt, dels i följd af bristande insigter 

 och redskaper, dels af håglöshet. Gaftelplogen har dock på 

 många ställen fått vika för den fördelaktigare vändplogen, 

 livarmed åkern plöjes endast en gång förrän kornet sås på 

 den kalla jorden. Far man sedan ännu engång med harf 

 öfver åkern, så har man gjort allt, som behöfves. Jordmånen 

 är icke dålig, ty oaktadt den skrala skötseln ger afkastnin- 

 gen det tionde kornet. Prosten Porthan, som på ett förtjenst- 

 fullt sätt nedlägger mera arbete på sina åkrar, säger sig ibland 

 under goda år fått till och med 30:de kornet. 



En stor svårighet utgör bristen på arbetsfolk, ty på vår- 

 vintern begifver sig största delen af den lösa befolkningen 

 och äfven många af de andra på fiske till Norge. En del 

 återvända på vårsommarn, men många stanna öfver somma- 

 ren på guldvaskning i Ivalo dalen. Endast så mycken jord 

 som godsegaren kan med tillhjelp af sina egna familjemed- 

 lemmar upparbeta och sköta, kan sättas under bruk. 



Den sköna våren slutar midsommartiden, då Lapplands 



