i 



105 



det att stiga in i observationsrummen, der en ny arbetsord- 

 ning blifvit införd. Förr var det alltid en kamrat på vakt, 

 men nu fanns der ingen; det kändes så öde och tomt der- 

 inne. Biese och jag flyttade nu öfver till Anneberg, sedan vi 

 tillsammans med våra kamrater öfverlemnat en present åt 

 vår värdinna fru prostinnan Porthan såsom bevis på vår tack- 

 samhet och högaktning. 



Vi började nu vänta på professor Lemström och våra 

 nya kamrater. En dag hemtade postkarlen från Rovaniemi 

 underrättelsen att dessa afrest derifrån uppåt. Biese och Blom 

 begåfvo sig att möta de ankommande, jag stannade hemma 

 för att sköta om observationerna. När jag återvände från 

 aftonvakten, hörde jag täta skott genom den tjocka dimman. 

 Jag gick de väntade kamraterna till mötes och dermed bör- 

 jade en ny period af vår vistelse i Lappland. 



