147 



ser öfver utstiöniniugsapparaterna. Telefonsignal gafs till sta- 

 tionen och en observatör begaf sig till den andra vaktkojan, 

 hvarpå arbetena fortsattes långt in' på natten. Förloppet af 

 dessa och de vunna resultaten förbigår jag, då de finnas in- 

 tagna på annat ställe. 



lledan den 26 Januari hade personalen på stationen 

 erhållit tillfäUig förstärkning. Herr Biese hade från Sodan- 

 kylil kommit hit upp, för att spektroskopiskt studera norr- 

 skenet. Helt naturhgt derför, att största delen af dessa norr- 

 skensvakter under hans vistelse i Kultala tillföllo honom. 



Iniellertid hade all möda under en längre tid nedlagts 

 dels på erhållandet af en metod för bestämmande af såväl 

 jordströmmens som den elektriska luftströmmens styrka och 

 riktning, dels på uppmätning af dessa storheter. De förarbe- 

 ten, som redan i Sodankylä i detta afseende blifvit gjorda, 

 voro nu till stor nytta. Men arbetsfältet var alldeles nytt, 

 och en hel mängd dunkla spörjsmål framträdde härunder, 

 hvilkas lösande erfordrade tid. För att ernå goda resultat blef 

 dessutom en noggrann kännedom af orterna för de särskilda 

 jordströmsplattorna och afstånden dem emellan nödig. Detta 

 kunde ske endast genom triangulering. 



Att i dessa starkt kuperade trakter utföra vinkelniät- 

 ningar var förenadt med otroliga svårigheter. Den myckna 

 snön var härvid särdeles hinderlig. För att bestiga en bergs- 

 topp måste man i de flesta fall med användande af både hän- 

 der och fötter, klädd i den för sådant ändamål ej beqväma 

 lappska drägten, i flere timmar anlita alla sina krafter. Och 

 när man väl var uppe, kunde det ofta hända, att platsen ej 

 var användbar för uppsättande af signal, och arbetet hade 

 varit förgäfves. Men om också signalen blifvit uppsatt i den 

 fulla öfvertygelsen, att densamma skulle kunna ses från mät- 



