162 



Den bidrager ej allenast till uppehållet, utan äfven till en ej 

 ringa penningeinkomst. 



Af större rofdjur fångas räfvar med gift och björnar, 

 tilfraser samt uttrar på sitt egendomliga sätt. 



Så lyckligt ofta jordbruket i Lappland kan utfalla, så 

 vore innevånarenas lif dock ganska svårt om ej den lätta 

 och inbringande renskjötseln funnes. Denna utgör lappläu- 

 ningens vigtigaste binäring och på de orter der ordning och 

 trygghet förefinnas är den särdeles lönande. På andra orter 

 der de förderfliga renstölderna inrotat sig, hafva fördelarne 

 af denna näring betydligt förminskats. 



Såsom ofvan blifvit berättat vandra renarne om som- 

 maren ofta öfver den östra gränsen och nedslagtas derstä- 

 des utan försköning. De betydliga förluster, som såkmda 

 uppstått hafva alstrat begär att på olofligt sätt ersätta dem 

 och sålunda har uppstått ett tillstånd af osäkerhet, som åstad- 

 kommit likgiltighet för själfva näringen. 



Det vore t. ex. en lätt sak för hvarje gård i Sodan- 

 kylä att hålla 200 å 300 renar, om förhållandena vore tryg- 

 gare, men nu cger livarje gård i medeltal endast 10 å 20 

 renar. När femtio renar om våren utsläppas, så händer det 

 lätt att knappast hälften om hösten återfås och under sådana 

 förhållanden uppstår lätt likgiltighet för hela saken. Också 

 är renarnes pris om hösten dubbelt så stort som om våren. 



Den enda utväg att få denna sak förbättrad är att be- 

 folkningen själf tager den om hand och genom bildandet af 

 stora föreningar söker skydda sig mot förluster. Det var i 

 detta syfte som den ofvan omtalade renföreningen i Sodan- 

 kylä bildades och det är att hoppas att den i en framtid 

 skall blifva gagnelig för denna ort. På andra orter, hvarest 

 dylilia föreningar blifvit ])ildade, har resultatet visat sig 

 ganska godt. 



