alliansen, ett bref till Oxenstierna beträffande den samma. 

 Då alliausförslaget icke kunde afslås, säger skrifvelsen, utan 

 att den ena eller andra kanske skulle taga sig illa vid, 

 då förbundet dessutom under nuvarande tid möjligen skulle 

 blifva Sverge till nytta, borde Oxenstierna kommunicera i 

 frågau med vicepresidenten vid tribunalet i Wismar, David 

 Mevius, och kanslern vid bremiska regeringen, Daniel Nicolai. 

 De skulle anställa en jämförelse mellan det nu planerade 

 förbundet och Hildesheimallianseu, afgifva ett betänkande 

 till konungen, särskildt med noggranna meddelanden om den 

 sistnämda, hvarefter han skulle gifva närmare besked. Slut- 

 ligen borde en förberedande sammankomst fås till stånd mel- 

 lan representanter af de båda furstehusen samt Sverge och 

 Brandenburg, för att man sålunda kunde euas om något visst 

 beslut i förhållande till de förbundne 1 ). 



Oxenstierna skyndade att begagna det tillfälle, som 

 ändtligeu tyktes gifvas för honom, att få handlägga ett vikti- 

 gare värf på siu post som fullmäktig legat i Tyskland 2 ). 

 I ett bref till Snoilsky uppmanar han denne att nog följa 

 med underhandlingens gång samt utveckla sina tankar om 

 det planerade företaget 3 ). 



J ) Om såsom att vänta var af Snoilskys skrifvelse de båda 

 furstliga husen skulle sondera bremiska regeringen i frågan, så 

 borde man — så lyder ordern i öfverensstämmelse med den, som 

 afgick till residenten i Frankfurt — stilisera svaret så, att de alli- 

 erade uppmuntrades i sitt förehafvande och skulle hålla Sverge 

 inträdet öppet till sitt förbund. K. M. — J. O. 2 mars 1657 (orig. ) 

 [A. B.j 



2) J. O. — K. M. 15 mars 1657. [A. S.j Jfr. ofvan I. 221 

 223 not 2. Grefven uttrycker i sitt svarsbref en önskan att kunna 

 begagna en chiffer i den viktiga korrespondens han väntade skola 

 uppstå med konungen angående alliansen. 



3 ) J. O. — Sn. 16 mars 1657 (konc). [A. S.] 



