sändebud vid deputationsdagen i januari 1657 har kejsaren 

 framhållit hvilkeu fara det innebar för katolikerna, om „för- 

 fattningsvärket" skulle genomföras i alla rikets kretsar. 

 På våren infann sig Volmar i Wurzburg för att bearbeta 

 Johan Filip i öfverensstämmelse med kejsarens order, och 

 redan tidigare hade en särskild ambassad i likartadt syfte 

 beordrats till kurfursten och hans medallierade 1 ). 



I början af april mottog emellertid Oxenstierna genom 

 Nicolai i Stade de närmare meddelanden rörande Hildesheim- 

 alliansen 2 ), hvilka han jämlikt konungens order begärt, 

 och ungefär samtidigt en längre sammanfattande redogörelse 

 från Snoilsky om Johan Filips alliansprogram och de tidi- 

 gare förhandlingarna. Kesidenten förebådar, att de båda 

 furstliga husen Braunschweig och Kassel, såvida det icke 

 redan skett, otvifvelaktigt de närmaste dagarna skulle an- 

 mäla sig hos regeriugen i Stade för att begära konungens 

 resolution och föreslår, att man följaktligen borde försöka 

 få till stånd den konferens af samtliga de inviterade för 

 närmare öfverläggning, som konungen önskat. Det enda 

 aktstycke han för tillfället kunde medsända beträffande 

 alliansunderhandlingen var en kopia af de förbundnes pro- 

 position i Haag den 23 mars 3 ). I sin berättelse till grefven 

 angående afsikten med förbundet och dess karaktär åter- 

 hämtar han delvis, livad han meddelat i sina skrifvelser 

 under loppet af 1656, men han förklarar sig i vissa fall 

 tydligare. 



') Se närmare orn bearbetningen Pribram, Bheinbund, 87 fi., 

 och Joachim, 198 ff. 



2 ) Nicolai — J. O. 24, 31 mars och odat. utdrag ur Nicolais 

 — J. O., med J. 0:s - K. M. 16 (26) april 1657. [A. S.] 



3 ) Samma aktstycke med Sn:s — K. M. 28 mars 1657. [A. S.] 



