13 



Kardinal Mazarin fick denna gång stöd för sin anti- 

 habsburgska valpolitik äfven på det håll, där lian länge 

 sökt sådant förgäfves, nämligen på sveuskt. 



Eedan länge hade Karl Gustaf förutsett, att Österrikes 

 växande fiendtlighet sknlle öfvergå till öppet krig 1 ). Han 

 såg därför i kejsarens frånfälle „en synnerlig Guds skickelse", 

 genom livilken han väntade, att hans fienders uppsåt icke 

 litet skulle komma att »studsas" 2 ). Det säkraste sättet att 

 förhindra, att en österrikare äfven denna gång sknlle vinna 

 tronen och att gifva kurfurstarna mod att vid valet förbigå 

 detta furstehus, tror sig konuugeu finna i ett vidlyftigt 

 allianssystem, omfattande å ena sidan kurfurstarna och de 

 evangeliska ständerna i Tyskland 3 ), å den andra Frankrike, 

 England och Holland 4 ). Och till alla orter i Tyskland, där 

 Sverges politiska intressen bevakades, till Snoilsky i Frank- 

 furt, Schlippenbach i Berlin och Bielke i Dresden, till rege- 

 ringarna i Sverges tyska provinser afgingo, dock utan att 

 alliansplanerna tills vidare omnämnas — de taga först senare 

 fastare form, — order att negociera i kejsarvalsfrågan i 

 autihabsburgskt intresse. Vidlyftigast instruerades Snoilsky. 

 Han skulle besöka samtliga kurfurstar vid Eheu, främst 



J ) Se bl a. E. E. — Wrangel 16 febr. 1657, [A. S.] där ko- 

 nungen förutsätter möjligheten, att den kejserliga armén redan 

 vore i marsch till Polen. 



2 ) E E. — rådet 11 april 1657. [A. S.] Konungen väntade 

 dock ett upphehåll i Österrikes fiendtlighet endast under mellan- 

 regeringen. Se p. 16 af instr. för Sn., odat. i E. E. maj 1657. [A. S.] 



3 ) Memorial för Peter Julius Coyet att föredraga för rådet i 

 Stockholm E E. 27 april 1657. Pufendorf, Carol. Gust. IV. § 42. 



*) „H\vartill alle Tyska Fiirsterne, som icke af huset Öster- 

 rijke deeras dependence hafwe, så wäl af Cronan Frankrijke som 

 S\verie;e inviteras moste". 



