25 



med tre nya fiender, och redan började kurfursten af Brau- 

 denburg visa benägenhet att sluta sig- till dem. Den 27 

 maj afslöts det förbund, hvarom man sa länge underhandlat 

 mellan Österrike och Polen x ). Konuugen af Böhmen och 

 Ungern redde sig att sända en krigshär till sin bundsför- 

 vandts understöd. Ungefär en manad senare inföllo de 

 danska trupperna i Bremens stift, där hufvudfästningen Bre- 

 mer-Vörde inom kort kapitulerade ' 2 ). 



Den sa »dyrt förvärfvade freden- i Tyskland var så- 

 lunda bruten; Karl Gustaf hade fria händer att skrida till 

 uppgörelse med Sverges arfliende. I spetsen för en liten 

 här ilade han i början af juli att tillbakaslå kung Fredriks 

 anfall. Men det gälde för honom att därjämte på diplo- 

 matins väg afvärja eller begränsa den hotande faran. För- 

 bundsplanerna från våren 3 ) uppdyka ånyo, men ännu vidt- 

 sväfvande och obestämda. Närmast tar konungen sin till- 

 flykt till det korrektiv för fredens bestånd, hvartill Oxen- 

 stierna och bremiska regeringen redan tidigare, ehuru da 

 till hans stora misshag, hade vädjat: till garantiu i west- 

 faliska fredsinstrumentet och de „ordinaria media", som rikets 

 kretsförfattning och exekutionsorduing gåfvo vid handen, 

 samt därjämte till förbundsförpliktelsen i Hildesheimalliansen. 



M Fördraget trykt hos Rudaicski, I. 330. Jfr. Erdmannsdörffer- 

 Oncken, 273. 



'-) Fridericia, 260, 271 och där citerade källor. Jfr. Bobé, 

 Memoiren Ahlefeldts, 131. 



3 ) Se för dessa planer R. E. — Courtin (om honom längre 

 fram) 11 juni, R. R. — Schlippenb. 2ö Juli samt protokoll öfver 

 konferens mellan Wolfsberg, Schlippenbach, Schwerin, Dobrc/.enski 

 och Wesenbeck i Königsberg 16 (26) juni 1657. [A. S.] Jfr. Urk, xi. 

 Acten, VIII. 220. 230 f., of van II. 13. 



