39 



länder, som gränsade till de allierades eller ursprungligen 

 inviterades, d. v. s. för Sverge, Bremen och Verclen — , 

 än att för Sverge det danska kriget uttryckligen skulle 

 undantagas *), men de allierade förbinda sig till understöd 

 mot andra, som möjligen kunde angripa de svenska pro- 

 vinserna i riket 2 ), än att de skulle assistera Karl Gustaf 

 livarken i Pommern, om han där skulle anfallas af polackarna, 

 eller i Bremen mot danskarna 3 ). Själffallet väntade Snoilsky 

 med en viss oro, livad som af alt detta egentligen varda 

 skulle. Ty om han ock i betydlig mån förlorat förtroendet 

 till den blifvande alliansen, så var det dock hans öfver- 

 tygelse, att den kunde blifva Sverge och Brandenburg till 

 bestämd nytta eller skada 4 ). Och då han trodde sig hafva 

 märkt, att de allierade väntade, det man möjligen från 

 Sverges sida skulle göra några särskildt difficila proposi- 

 tioner, af hvilka de kanske kunde taga sig anledning att 

 draga sig tillbaka, så ansåg han lämpligast att „illudera 

 artem arte", både vid konferenserna och privatim undvika 



') Sn. — K. M. 1 aug. 1657. [A. S.] 



2 ) Sn. — K. M. 8 aug. 1657. [A. S.] „Wiewohl mann ex parte 

 Maintz sich, hiebevor allerunderthänigst berichteter mässen, 

 vernehmen läst, wartn extra hoc praesens bellum Ew. Königl. 

 Maijtt von Einem Anderen, (unndt zwar auff' österreich ziehlendt, 

 •\velches Sie doch auch offentlich nicht sägen werden) in dero 

 Teutschen provincien feindlieh angegriffen wlirdten, dass alss dann 

 vermög der Alliance Ew. Königl. Maijtt. assistirt werden sollte. 

 Wieviel aber darauff zu bawen, öder was auch fur eine ursach 

 sein solle zu giauben, dass Sie hiernächst lieber gegen Österreich, 

 alss jetzo gegen Dennemarck unndt Pohlen Ew. Königl. Maijtt. 

 hulff zu leisten gemeint sein sollen? ist nicht wohl zubegreiffen". 

 Sn. - K. M. 22 aug. 1657. [A. S.j 



3 ) Sn. - K. M. 22 aug. 1657. [A. S.] 



4 ) Sn. - K. M. 1 aug. 1657. [A. S.] 



