43 



konungens skrifvelser af den 18 och 20 juni 1 ). En order 

 från början af augusti hade ytterligare anmodat honom och 

 Snoilsky att söka, „att Sverge ratioue Bremen och Pommern 

 måtte med inneslutas" i de katolska furstarnas förbund 

 Jämte Kurbrandenburg". Konungen hade märkt, hette det 

 vidare, att braunschweigarna gingo »mycket kallsinnigt uti 

 detta värket". Det vore därför af nöden, att man ej gåfve 

 dem förevändningen, att å Sverges sida något vore negli- 

 geradt och de altså „kunde med de katoliske ä part sluta" 2 ). 

 Med denna order som rättesnöre gaf Biörenklou ett svar 

 på Schwartzkopfs föredrag i ungefär samma stil som detta. 

 Han meddelade, att Snoilsky var instruerad och när som 

 hälst kunde anträda förhandlingarna, samt påminde om hvad 

 som under westfaliska fredskongressen afhandlats angående 

 „punctus securitatis" 3 ) och de „ordiuaria media", som skulle 

 säkerställa riksfreden, d. v. s. generalgarautin oeh krets- 

 författningarna. Då det i synnerhet „in casibus subitaueis" 

 vore svårt att komma till generalgarantin, så var konungen 

 af Sverge för sin del icke häller emot sådana extraordi- 

 naria, som de hvilka nu förehades. Också konungen hop- 

 pades, att företaget afsåg att bevara freden i Tyskland, och 

 var för sin del benägen att bidraga till alt, som kunde 

 lända till vinnandet af detta mål 4 ). 



Krosigk kommenterade Schwartzkopfs meddelanden med 

 några uppgifter om de allierades ståndpunkt i admissions- 

 frågan, hvilka bättre än den braunschweigska kanslerns 

 motsvarade sakförhållandet, sådant det värkligen var. Han 



») Jfr. H. 24. 



2 ) „Hvilket" . . ., tillägger konungen, „till mitt prgejudicio 

 ^visserligen ländandes warder". R. E. — B. 24 juli 1657. [A. S.] 



3 ) Jfr. I. 24, 26. 



*) Sn. — K. M. 22 aug. 1657. [A. S.] Jfr. Joachim, 272. 



