89 



Suoilsky gick emellertid upp på den följande konferensen 

 — den ägde rum den 10 november — med beslutet att 

 „så vidt möjligt försöka abstrahera" från de allierades re- 

 striktion, tills han fått svar af konungen på sina och Biören- 

 klous frågor l ). 



På konferensen talade som vauligt Canstein af de invi- 

 terade först 2 ). För att retardera underhandlingen vakte han 

 bl. a. fråga om, att intressenterna skulle angifva de lands- 

 delar, för hvilka de biträdde alliansen 3 ). Därjämte upptog 



1 ) Sn. — K. M. 31 okt. 1657. [A. S.] . . . „zumahlen ich ver- 

 sichert dass die imirte nicht ärger alss durch dergleichen Erklärung 

 gevexirt werden können", säger Sn. i en senare skrifvelse. Sn. — 

 K. M. 3 no v. 1657. [A. S.] 



2 ) Snoilsky representerade sin konung endast i hans egen- 

 skap af härtig af Bremen, Verden och Pommern, Canstein däremot 

 Fredrik Wilhelm i hans egenskap af kurfurste. 



3 ) Detta skulle tydligen föranleda en konflikt med Pfalz- 

 Neuburg i anledning af de juliehska länderna och äfven i andra 

 afseenden leda till vidlyftigheter. Se Joachim, 297. Det kan för- 

 tjäna ett omnämnande, att Snoilskys meddelande till Karl Gustaf 

 om Cansteins förslag och senare redogörelser för den brandenburgska 

 och neuburgska specificeringen af resp. landsdelar, föranledde konun- 

 gen att i ett svarsbref taga jämväl sina juliehska anspråk till tals 

 samt anmoda sin representantant att, där sådant kunde ske, ställa 

 sig på neuburgarnes sida mot Brandenburg. „Wass die vou Chur 

 Brandenburg undt Pfaltz Neuburg uberschickte Specification", 

 så lyder konungens skrifvelse, „sonderlich die Julich Cleve und 

 Bergesche lande betrifft, werdet Jhr in dem jenigen, worin unsser 

 an sotliane lande habendes interesse mit Pfaltz Neuburg concur- 

 riret, undt darin er mit unss einig, euch mit desselben gesanten zu- 

 sammen halten undt wieder Chur Brandeburg unssere interesse 

 beobachten, worein Wihr aber mit Pfaltz Neuburg different, könnet 

 Jhr å part unsserer befugnuss undt gerechtsamkeit in acht nehmen, 

 damit unss darin nichts pnteiudiciret werde". B. B. — Sn. 3()nov. 

 1657. [A. S.] 



